Ceva nu e bine la nivelul doi.
E ceva de rău la nivelul doi.
Uită-te la mine!
E nevoie de o săptămână să ajungă un cuvânt aici.
Vă panicați în legătură cu ceva
ce se petrece de cealaltă parte a clădirii.
ANTERIOR ÎN ANDOR
Crezi că ne ascultă?
De parcă știi tu.
Știu asta.
Nu trebuie să le pese.
N-au nevoie decât să activeze podeaua asta de două ori pe zi
și să mențină productivitatea.
Am nevoie de un împrumut.
Ai pe cineva în minte.
Nu e o listă lungă.
Și, totuși, ți-e frică să spui cine e.
Davo Sculdun.
Nu e bancher.
E un escroc.
Ai respirația slabă.
A venit ieri doctorul aici.
Chiar nu știi unde este?
Om nou la nivel!
Mențineți pozițiile!
Am o nouă idee.
Anto Kreegyr.
- Vreau să-l întâlnești. - Anto Kreegyr?
A cercetat centrala electrică imperială de la Spellhaus.
Avem un pilot rebel în custodie. Din grupul lui Anto Kreegyr.
Credem că Kreegyr n-a aflat încă.
Dacă am strica nava?
Să fie găsit pilotul mort în cabină.
Așa să faceți. Cu prioritate maximă! Rapid și cu atenție!
Nu lăsăm nicio urmă.
- Ce, nu-l poți salva? - Nu este nimic de salvat.
A avut un accident vascular cerebral.
Ce s-a întâmplat la nivelul doi?
Un om care tocmai fusese eliberat de pe Patru a ajuns pe Doi a doua zi.
S-a răspândit zvonul pe etaj și i-au omorât pe toți.
Nu iese nimeni, nu?
Nu acum.
Nu după asta.
Trebuie să plecăm mâine.
- Mâine? - M-ai auzit.
Unde să mergem?
Oriunde.
Trebuie să fie mâine.
- Mâine. - Nu putem aștepta.
N-o să avem o șansă mai bună.
- Ai luat-o razna. - Nu, ascultă-mă!
Nu au destui paznici și ei știu asta.
Le e frică. În acest moment le e frică.
De ce să le fie frică?
Tocmai au ucis o sută de oameni ca să nu se revolte.
- Tu cum ai numi asta? - Aș numi-o putere.
Putere? Puterea nu intră în panică.
Cinci mii de oameni sunt pe cale să afle că n-o să mai iasă de aici.
Nu crezi că asta îngrijorează conducerea?
Orice am produce aici, e clar că au nevoie de asta.
Nu-și permit să mai fie luați prin surprindere.
Doar mâine o să mai fie atât de puține gărzi. Știi asta.
La program!
Cu fiecare zi ce trece, devin mai puternici.
- Ar fi înțelept să avem un plan. - Avem un plan.
Care? Tu și Birnok și Melshi?
Nu ai timp să fii prost.
Haide!
Planul funcționează când vine un om nou.
O să-l înlocuiască mâine pe Ulaf.
Nu se va mai întâmple asta, decât prea târziu.
Prefer să mor încercând să-i dobor, decât să mor oferindu-le ce vor.
Nu vom avea o șansă mai bună.
Trebuie să fie mâine.
La program!
Casa Bleu, mergeți direct în celule!
Keef, unde este?
E mort.
N-a supraviețuit?
Ce s-a întâmplat?
E mort. Nu-ți dai seama?
- Cine a fost? - Ulaf, bătrânul.
Mâine vine un om nou.
Ce se întâmplă?
Spune-le!
S-a prăbușit pe culoar.
- Spune-le! - Ce să ne spună?
Ce s-a întâmplat?
A venit un doctor.
N-a făcut prea multe, nu?
Kino?
Solicităm supunere imediată pe nivel
sau vom activa podelele fără avertisment.
Keef! Podeaua!
Ce se întâmplă?
Doctorul ne-a spus ce s-a întâmplat jos.
E adevărat, nu-i așa?
Au prăjit întregul pod.
E mai rău decât atât.
- Motivul lor. - Vorbește mai tare!
A spus că au făcut o greșeală
și au trimis înapoi un om abia eliberat.
- Au prăjit două schimburi să-i amuțească. - L-ai auzit spunând asta?
El de unde știe?
Eu nu cred.
E doctor, n-ar spune niciodată...
Nimeni nu iese!
Este adevărat.
Zvonurile sunt adevărate.
A spus că este adevărat.
Nu ne lasă să plecăm.
Niciodată.
Vom muri aici
sau în următorul loc.
Așa că haideți să intrăm în celule
și să punem ceva la cale.
Au mușcat momeala.
Cer un hangar de aterizare.
- Au găsit-o? - O remorchează, dle.
„Pilot mort. Nava în derivă.
„Portul de origine necunoscut.
„Echipa de salvare de pe Kafrene nu răspunde, GPE 7000.
„Operatorul pare să fi înghețat după avaria de la reintrarea în hiperspațiu.”
A funcționat.
Acum stăm și așteptăm.
- Pot oferi o sugestie, dle? - Da.
Nu cred că ar trebui să ne retragem.
- Continuă! - Ar trebui să continuăm normal.
Navă neidentificată, pilot mort. Ar trebui să investigăm, nu?
Să presupunem că Kreegyr e atent.
Cel mai puțin suspect ar fi să arătăm interes.
Exact asta vom face.
Ascultați!
Am terminat-o cu număratul schimburilor.
Există doar atunci și acum.
Există o singură cale de ieșire.
Jucați cum vreți!
Dar eu o să presupun că sunt deja mort
și pornesc de aici.
N-are rost să avertizăm schimbul de noapte.
O să afle și ei în curând, într-un fel sau altul.
Hai să facem ce trebuie!
Anunț pentru protocol nou.
Toate transferurile pe podul suspendat vor fi făcute la program și în liniște.
Orice schimb care nu se supune complet va fi pedepsit în mod colectiv.
La program acum!
La program!
Întoarce!
- Gata? - Da.
Doctore Mullmoy, nu știm ce să facem.
Are nevoie de medicamente, știe asta, dar am prins-o că și le ascunde,
și, când i-am cerut socoteală,
a spus că pastilele îi scad pofta de mâncare
și că mai degrabă preferă să mănânce decât să fie cobai.
Bine. Unde este?
- E acolo. - Am înțeles. Mulțumesc.
Am fost aici odată, acum 30 de ani.
Tocmai plecasem de pe Chandrila
și șeful meu de atunci s-a gândit că m-aș bucura s-o văd.
S-a schimbat mult?
Nu-mi dau seama.
N-am fost destul de atent.
Cred că m-am gândit că mă voi întoarce în mod regulat.
Este proprietatea statului.
Sunt reguli stricte pentru decor. Variantele pentru schimbare sunt limitate.
E un pic învechit, nu?
Mie îmi place noul.
Știu că este lipsit de gust și plin de clișee,
dar un privilegiu al bogăției e să nu trebuiască să-mi pese de părerile altora.
Te-ai făcut înțeles.
Da, toată lumea spune că ești foarte directă.
Senatoarea are multe obligații,
a învățat să-și gestioneze timpul în consecință.
Îmi place când lucrurile sunt clare.
Dar apoi mă gândesc mereu... ce e după colț?
Curiozitatea ta a fost în mod evident profitabilă.
L-am întâlnit pe soțul tău de câteva ori.
Sunt sigură.
Presupun că nu ăsta este subiectul discuției noastre.
Nu este.
Multe culturi nu apreciază pe deplin claritatea căsătoriei chandrilane.
Până și oamenii noștri sunt confuzi uneori.
Limitele pot fi eliberatoare.
Vechile obiceiuri au valoare.
Bun.
Ne înțelegem reciproc.
Deci, căutați o situație bancară mai fluidă, nu?
Am discutat despre toate astea, Davo.
Aș vrea s-o aud din gura ei.
Da.
Explorăm modalități alternative de finanțare pentru fundația noastră.
După cum sigur ți-a spus deja Tay,
am ajuns la un nivel al fondurilor noastre
care ne permite să jonglăm cu o mare varietate
de tranzacții, astfel încât observarea din exterior să fie imposibilă.
Da, am fost informată.
Este păcat că oamenii ca tine,
cei cu o reputație imaculată,
uneori simt că, profitând de oportunitatea aceasta,
li se pătează cumva imaginea.
Banii sunt ai tăi.
Trebuie să te mândrești cu bogăția familiei
și ar trebui să fii capabilă să muți fondurile în deplină intimitate.
Noile reglementări ale Imperiului, făcute fără consultarea Senatului,
sunt, pe cât de greoaie, pe atât de evitabile.
Ei au lansat jocul și noi îl jucăm.
Înființăm un fond caritabil.
Așa mi s-a spus.
- Care va fi costul? - Taxa mea?
Presupunem că trebuie transferat un procentaj din fonduri.
Nu vreau nicio taxă.
Banii înseamnă puțin pentru mine în acest punct.
Caritate, nu-i așa?
- Insist. - Și eu refuz.
Fără supărare, prefer să nu rămân datoare.
M-aș simți mult mai confortabilă dacă ți-aș plăti deranjul.
O picătură de disconfort poate fi prețul încheierii unei afaceri.
Să auzim!
Aș dori o invitație de întoarcere.
Aș vrea să mă întorc aici cel puțin o dată.
Sunt sigură că se poate aranja asta.
Am un fiu de 14 ani.
Aș vrea să-l aduc cu mine.
Doar nu vorbești serios.
- Nu cer să-l logodesc. - Atunci, despre ce vorbim?
O prezentare.
Fiica ta are 13 ani. Va fi curând bună de căsătorie.
Doi tineri.
Doi tineri chandrilani privilegiați și atractivi.
Ce te face să crezi că aprob această tradiție?
Poziția noastră uneori ia decizii pentru noi, nu-i așa, dnă senator?
Niciunul dintre noi nu a trăit o viață care încurajează nonconformismul.
Asta e singura ta ofertă?
Mă tem că da.
Tay te va conduce afară.
Desigur.
- Ai mult de gândit. - Nu mă gândesc la asta.
E primul neadevăr pe care l-ai spus.
A fost o plăcere.
Era un semn pe fântână.
Ar putea fi orice.
La asta m-am gândit și eu, așa că m-am dus la scări.
Dispăruse balustrada.
Era proaspăt scoasă.
Vrea o întâlnire față în față.
S-a dus ziua asta!
Nu-mi place.
Nu acum, nu-mi place sincronizarea.
Ție nu-ți place nimic.
Cel puțin trebuie să mă lași pe mine.
Ia Fondorul, du-te undeva sigur și mă ocup eu.
Știi că nu se va întâmpla asta.
Nu mai pierde timpul!
A trecut un an.
Sunt surprins că a așteptat atât de mult.
Și dacă este o capcană?
Dacă este o capcană, deja am pierdut.
Feriți mâinile!
Chiar facem asta?
- Ești încă dispus? - Vreau să ies. Nu-mi pasă cum.
Sunt mort.
- Hei! - Mă prefac că sunt mort.
Nu muri până nu lupți!
O singură ieșire.
Haideți!
Nu vă opriți!
Haideți!
Mai repede!
Acum sunt cu două rânduri în urmă.
Și nu vom încheia tura asta așa.
Rămâi acolo!
La program! Mâinile pe cap! Privirea înainte! Picioarele pe podea!
Nu vă opriți!
Haide!
Haideți odată!
Pășește în față și oprește-te!
Baston electric.
Dacă trebuie să-l folosesc, n-o să-l uiți, da?
Trebuie să verificăm pe Trei.
- Fă asta acum! - Deja suntem în urmă.
- Plecăm. - În regulă.
Privirea înainte, am spus!
Unde este?
- Se uită, măcar? - Calmează-te!
- Cum? - Parcă erai deja mort.
Om nou gata pentru 5-2-Z, solicit permisiune de trecere.
Cum e situația acolo?
Recepționat, venim.
Arată bine.
Bine, du-te!
La program!
Om nou pe nivel. Toată lumea pe poziții!
Om nou pe nivel.
Rămâneți pe poziții!
A pornit ascensorul.
- Ce mi-ai zis? - N-am spus nimic.
Dacă vrei să spui ceva, spune acum!
Dacă începi...
Hei, voi! Înapoi la program!
Înapoi la program!
Ce se întâmplă? Ce-i asta?
Acum!
Ce se întâmplă acolo?
Du-te!
- La o parte! - Ce faci?
- Haide! Ajută-i! - Să mergem!
Atacați!
Porniți podeaua!
Urcați pe mese!
Sus, pe mese!
Porniți podeaua!
Spune ceva!
Ești bine?
- E totul bine? - Sunt bine.
Atacați!
Avem o situație pe 5-2-Z.
Repet, avem o situație...
Nu! Xaul!
Hei!
I-am doborât.
Haideți! Urcați!
Am intrat!
Bun.
Dă-mi mâna!
Asta e. Dă-i drumul!
Am prins-o.
- Vezi asta? - Da, stai așa!
Ce-i asta?
De unde vine?
Dă-le!
Dă-te!
- Kino, haide! - Trebuie să apărăm nivelul.
- Pune pe altcineva! - Du-te!
Prăjește consolele!
Țineți ușile deschise!
- Ce se întâmplă acolo? - Nu sunt sigur, dle...
Văd că e inundație.
S-au aprins toți martorii de avertizare.
Du-te acolo și verifică! Acum!
Verificați pe 5-2-Z! Acum!
Să mergem! Bine.
Du-te!
- Jemboc! - Taga, hai să mergem!
Să mergem!
- Poftim! - În formație! Haide!
Duceți-vă!
O singură ieșire!
Veniți și luptați!
Ce?
Haideți!
Plecăm! Alăturați-vă nouă!
Urcați! Folosiți tot ce puteți!
Hai!
Acesta este un anunț de urgență general.
Protocolul complet al programului va începe în 40 de secunde.
Orice abatere sau nerespectare va duce la activarea la nivel de unitate.
Porniți cronometrul!
Pornit.
Cât durează să găsim sursa inundației?
- Echipa tehnică așteaptă să fie sigur. - Izolați Cinci!
Pornit.
5-5, 5-3, 5-6. Izolați-le de restul!
Prăjiți întregul nivel! Epicentrul să fie la 5-2.
Prea târziu.
- Nu e nimeni acolo. - N-ar trebui să fii aici.
- Oprește-l! - Poftim?
Oprește-l!
Poate însemna multe lucruri.
Îl opresc eu.
La o parte!
Acum!
- Dezactivează podelele! Peste tot! - Fă-o!
Nu!
Nu le închide doar!
Taie curentul!
E totul hidroelectric.
Odată ce-l oprim, durează luni să-l punem iar în funcțiune...
N-o am eu.
El are autorizația hidro.
Asta e sursa de alimentare de rezervă.
Ieși de acolo!
Acolo!
Cu el!
Mișcă!
La program! Acum!
Ai liber.
Kino!
Spune-le ce să facă!
Trebuie să le spui tu.
Haide, Kino!
Faci asta în fiecare zi.
Spune-le ce să facă!
Numele meu este Kino Loy.
Sunt managerul schimbului de zi de la Nivelul Cinci.
Vă vorbesc de la centrul de comandă de la Nivelul Opt.
În acest moment avem controlul fabricii.
Asta e tot ce poți?
Cât rezistăm, cât de departe ajungem,
câți dintre noi reușesc să scape, toate astea depind de noi acum.
Am dezactivat toate podelele din unitate.
Toate podelele sunt oprite.
Oriunde ați fi, ridicați-vă, opriți-vă din muncă!
Ieșiți din celule, luați inițiativă și începeți să urcați!
Nu au suficienți paznici și știu asta.
Dacă așteptăm până găsesc o soluție,
va fi prea târziu.
Nu vom avea o șansă mai bună de atât
și „prefer să mor încercând să-i dobor,
„decât să mor oferindu-le ce vor.”
Știm că au prăjit o sută de oameni la Nivelul Doi.
Știm că ne scot din burtă sentințe, pe măsură ce trece timpul.
Știm că nimeni din afara complexului nu știe ce se întâmplă.
Și acum știm că, atunci când ne spun că vom fi eliberați,
suntem transferați către altă închisoare
ca să murim acolo, iar asta se termină astăzi!
Există o singură cale de ieșire.
În acest moment, clădirea e a noastră.
Trebuie să alergați, să urcați, să ucideți!
Trebuie să vă ajutați reciproc.
Dacă vedeți pe cineva care e confuz sau pierdut,
îl luați cu voi și nu vă opriți
până nu lăsăm locul ăsta în urmă.
Suntem 5.000 de oameni.
Dacă ne luptăm măcar pe jumătate din cât am muncit,
vom fi acasă în cel mai scurt timp.
O singură ieșire!
- O singură ieșire! - O singură ieșire!
Haideți!
Să plecăm de aici!
Liniște!
O singură ieșire!
Orice s-ar întâmpla acum, am reușit!
Ce s-a întâmplat?
Nu știu să înot.
- Poftim? - Ce a spus?
Nu știu să înot.
Dacă asta e o capcană, apasă butoanele pentru 215!
Vom avea intimitate.
Mergem cu expresul.
În primul rând, felicitări!
- Pentru ce? - Pentru fiica ta.
Sănătoasă. Frumoasă. Trebuie să fii mulțumit.
Asta ar trebui să mă sperie?
A trecut un an de când n-am mai apucat să ne vedem.
Ai devenit tată.
- Nu merită menționat? - Nu e corect.
Să știi.
Să mă urmărești.
Te-ai gândit vreodată cum se simte din perspectiva mea?
Mă gândesc la tine constant.
De ce suntem aici în seara asta, Lonni?
Se ridică un nou supervizor.
Dedra Meero.
Se concentrează asupra unui suspect căruia îi spune Axa.
Crede că ridică o rețea rebelă.
A început să investigheze echipamentele navale imperiale furate
și acum caută o legătură cu Aldhani.
Dedra Meero.
A fost un incident pe Ferrix acum câteva luni.
Crede că există o legătură. A întors locul ăla pe dos.
Caută un hoț și intermediarul său.
„Axa”.
Prezintă interes. Partagaz o place.
Păi, asta e bine.
Să încurajezi asta!
De ce e bine?
Pentru că pierde timpul.
N-ai avut nimic de-a face cu Aldhani?
Aproape nimic. Am fost invitați, dar am refuzat.
Au avut noroc. Noi nu ne bazăm pe noroc.
Dar nu ăsta e motivul prezenței tale aici.
A capturat un pilot rebel care lucra pentru Anto Kreegyr.
L-au luat de partea lor și au înscenat un accident.
Știm că e planificat un raid la centrala electrică Spellhaus.
Dacă Kreegyr atacă, o să-l aștepte.
Și, dacă nu, o să știe că e ceva necurat.
O să fie măcelăriți.
Sunt 50 de oameni.
- Valorezi mai mult de atât. - Trebuie să-i avertizezi.
Pentru ce?
Să distrug totul?
Ce mod mai bun e să-i reasigur pe BSI
că n-au breșe de securitate, decât să-l sacrific pe Kreegyr?
Mai mult decât orice, fac asta pentru tine.
Spune-mi de ce suntem astăzi aici, de fapt, Lonni?
Nu mai pot face asta.
Acum sunt tată.
Habar nu aveam cum se va simți.
Am depus un jurământ.
Ți-am spus despre Dedra Meero.
Ți-am spus despre Spellhaus.
Te-am avertizat despre Ferrix. Îmi onorez jurământul.
Îmi croiesc drumul asta de șase ani.
Am urcat în ierarhie.
Singur.
Deci, care a fost planul tău?
Voiai să-mi dai un coș cu bunătăți drept cadou de rămas-bun?
Ce plănuiai să le spui celor de la BSI?
Că sunt bolnav...
Că familia soției mele are o afacere de importuri.
Chiar și când rostești cuvintele, știi că e imposibil.
Nu te putem lăsa să pleci, Lonni.
Nu ne permitem.
Ne ocupăm de tine de prea mult timp.
Și, da, ai fost singur,
dar cariera ta a luat un mare avânt datorită informațiilor furnizate de noi.
Informații care m-au costat mult.
Îți iubești fiica.
Oamenii lui Kreegyr vor muri, ca să se asigure că va avea tată.
Ești blocat, Lonni.
Nu-mi face plăcere s-o spun, dar nu pleci nicăieri.
Sacrificiul meu?
Nu înseamnă nimic pentru tine, nu-i așa?
Am spus că mă gândesc la tine în mod constant și așa e.
Implicarea ta în rebeliune este extraordinară.
Viață dublă? În fiecare zi, un spectacol?
Implicațiile acestor lucruri?
Avem nevoie de eroi, Lonni, și iată-te!
Și tu ce sacrifici?
Calmul.
Bunătatea. Rudele.
Iubirea.
Am renunțat la șansa de a avea pace interioară.
Mi-am transformat mintea într-un vid sumbru.
Îmi împărtășesc visele cu fantome.
Mă trezesc zilnic sub efectul unei ecuații scrisă acum 15 ani,
din care nu reiese decât o singură concluzie: sunt osândit să fac asta.
Mânia, egoul, refuzul meu de a ceda,
dorința mea de a lupta,
m-au purtat pe o cale din care nu există scăpare.
Am tânjit să fiu un salvator fără să reflectez asupra costurilor și,
până am ajuns să privesc în jos,
nu mai aveam pământ sub picioare.
Care este sacrificiul meu?
Sunt condamnat să folosesc instrumentele inamicului meu pentru a-l învinge.
Îmi nărui decența pentru viitorul altcuiva.
Îmi nărui viața pentru un răsărit pe care știu că nu-l mai apuc.
Iar egoul care a început această luptă nu va avea niciodată o oglindă,
un public sau lumina recunoștinței.
Deci, ce sacrific?
Totul!
Vei rămâne cu mine, Lonni.
Am nevoie de cât mai mulți eroi.
Subtitrarea: Diana Lupu