Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
La oss prøve noe annet.
Fra begynnelsen. Klar. Én, to, tre.
Én, to, tre, fir'. Hold rytmen.
To, tre, fir'.
Det skal være Ciss, horn.
To, tre... Jeg ser deg, Caleb.
Nå du, Rachel.
Jeg glemte saksen, Mr. G.
Hun glemte saksen. Og nå er det din tur, Connie.
Kom igjen!
Bra!
Vent. Hva ler dere av?
Connie ble oppslukt. Det er bra.
Jeg husker at pappa tok meg med til en jazzklubb...
...og jeg ville ikke. Men så ser jeg en fyr...
...som spiller akkorder med kvarter...
...og så i moll...
Så legger han til indre stemmer, og det er som om han synger.
Jeg sverger, i neste øyeblikk...
...er det som om han svever av scenen.
Fyren var oppslukt av musikk og tok resten av oss med.
Og jeg ville lære...
...å snakke slik.
Da visste jeg...
...at jeg ble født til å spille.
Connie skjønner hva jeg mener. Ikke sant, Connie?
Jeg er 12.
Jeg er straks tilbake. Øv på skalaene.
Unnskyld at jeg forstyrrer.
Du gjør ørene mine en tjeneste.
-Hei! -Men du er god.
Det er han ikke.
Hva kan jeg gjøre for deg, rektor Arroyo?
Jeg ville gi deg de gode nyhetene personlig.
Ikke mer deltid. Du er nå korpslærer på fulltid.
Stillingsvern. Helseforsikring. Pensjon.
Jøss. Så flott.
Velkommen til BS 70-familien, Joe. Permanent.
Takk.
SKREDDERSØM OG OMSYINGER
Etter så mange år har bønnene mine blitt hørt.
En fulltidsjobb.
Arbeidsmann, unna vei.
-Ja, mamma, men jeg... -Du sier vel ja?
Ikke vær redd, mamma, jeg har en plan.
Du har alltid en plan.
Kanskje bør du ha en plan B også, for når planen mislykkes.
En plan B er alltid lurt.
Joey, vi slet ikke med å gi deg en utdannelse...
...for at du skulle vaske undertøyet ditt i butikken min som voksen.
Gå rundt med et hull i buksa.
Ja, men...
Nå kan du slutte med de meningsløse spillejobbene.
Og vi trenger virkelig flere lærere.
Og tenk...
...musikk blir endelig karrieren din.
Så du sier vel ja?
Vær så snill å si ja.
Ja, definitivt.
Bra.
Hallo?
DOROTHEA WILLIAMS-KVARTETTEN
Står til, Mr. G? Det er Krølle. Lamont Baker.
Hei, Krølle! Fint å høre stemmen din.
Bare kall meg Joe. Jeg er ikke læreren din lenger.
Ok, Mr. Gardner.
Jeg er ny trommeslager i Dorothea Williams-kvartetten...
...og vi starter turneen vår med konsert på Half Note i kveld.
Dorothea Williams? Tuller du? Gratulerer. Jøss!
Jeg ville dø lykkelig om jeg kunne opptre med Dorothea Williams.
Dette kan være lykkedagen din.
-Der er han. -Hei, Krølle.
Det at Leon stakk, har gitt oss problemer.
-Sikkert. -Fint at du kom.
Bishop sa at han spilte sammen med deg i Brooklyn i fjor.
Sa du var kjempegod.
Til å være på ei kaffesjappe.
Du, Dorothea.
Dette er fyren jeg fortalte om.
Den gamle musikklæreren min, Mr. Gardner.
Kall meg Joe, Dorothea. Miss Williams, mener jeg.
Gleder meg. Jøss. Dette er utrolig.
Joe er Ray Gardners sønn.
Så vi må ta til takke med musikklærere fra barneskolen.
Kom hit, Lærer'n, vi har ikke hele dagen.
Hva skal vi spille?
Beklager. Jeg ble revet med.
Joe Gardner, hvor har du vært hele mitt liv?
Undervist et korps på barneskolen. Men i helgene...
Har du dress?
Skaff deg en bra dress.
Kom hit i kveld. Første konsert kl. 21.00. Lydsjekk kl. 19.00.
Vi får se hvor god du er.
Ja!
Ser du det, pappa? Dette er stort!
Se opp. Der vil det stå Joe Gardner!
Dette er utrolig. Jeg fikk spillejobben.
Vet det. Dorothea Williams! Ikke til å tro.
Hei, du vil skade deg!
Ikke fortell mamma om dette. Ok?
Glem klassen. Jeg er i en annen klasse. Dorothea Williams'.
Forstår du? Jeg er...
Beklager!
Hva i...?
Hallo?
Hva i...?
Hei, hei! Hallo!
Hallo.
Hva heter du, vennen?
Joe Gardner. Jeg skal ikke være her.
Må ha skjedd brått for deg.
Jeg er 106 år, Joe.
Jeg har ventet lenge på dette.
-På hva da? -Det hinsidige.
Det hinsidige?
Hinsidig livet?
-Ja. -Er det døden?
Dette slår drømmen min om hvalrossen.
Spennende, ikke sant?
Nei. Jeg har en spillejobb i kveld. Jeg kan ikke dø nå.
Du har nok ikke mye du skal ha sagt.
Jo. Jeg skal ikke dø dagen jeg får en sjanse. Jeg fortjener det.
Så altfor mye. Jeg stikker.
Du skal nok ikke gå den veien.
Jeg skal ikke dø i dag. Livet mitt har nettopp begynt.
Hva var det?
Jeg er ikke ferdig. Jeg må tilbake.
Jeg vil ikke dø!
Jeg er ikke ferdig. Løp!
-Hvorfor løper du ikke? -Jeg vet ikke.
-Hva feiler det dere? -Jeg vet ikke.
Hvor er buksene mine?
Jeg er ikke ferdig.
Du store min.
Unnskyld meg.
Hjelp! Jeg er ikke ferdig. Jeg må tilbake.
Du store min.
Hva?
Dere, gi veilederen plass.
Beklager, nye sjeler. Trettisju, det holder.
Hei, alle sammen, se. Stilleleken.
Hvem er du?
Jeg er møtepunktet for alle kvantefelt i universet.
Jeg viser meg i en form menneskehjernen skjønner.
-Hva? -Kall meg Jerry.
Jerry, ok.
Er dette himmelen?
Nei.
Er det et banneord?
-Helvete? -Helvete, helvete.
-Stilleleken. -Helvete.
Det er lett å gå seg bort.
Dette er ikke Det hinsidige, men Det hins-tidligere.
Det hins-tidligere?
Vi kaller det Deg-seminaret nå. Ny merkevare.
Helvete.
Nei, nei. Du er her!
Så jeg er død?
Ikke ennå.
Kroppen din avventer.
Det er komplisert.
Jeg skal få deg tilbake til gruppa di.
Kom opp hit, små sjeler.
Velkommen til Deg-seminaret.
Dette blir fantastisk.
-Rart. -Hva da?
-Opptellingen er feil. -Unnskyld?
En sjel mangler. Opptellingen er feil.
Første stopp er den lettbevegelige paviljongen.
Dere fire. Inn.
Dere fem blir reserverte. Og dere to, hvorfor ikke?
Vent. Kommer personlighetene herfra?
Selvsagt. Tror du folk bare blir født med dem?
Så hvordan drar de til jorda?
De bruker jordportalen.
Når de får en fullstendig personlighet, selvsagt.
Hallo?
Farvel.
Vent, vent.
Du havner ofte på villspor.
Finn navnet deres her, veiledere...
-Jerry, her er en bortkommen veileder. -...og kom inn.
Takk, Jerry.
Jeg vet ikke om jeg skal være her.
Jeg skjønner. Veiledning er ikke for alle. Du kan slutte.
Faktisk høres veiledning gøy ut.
Fint. Jerry overtar.
Takk, Jerry. Gå bort til Jerry.
Takk, Jerry.
Heter alle her Jerry?
Lykke til!
Jerry, vi har et problem.
Hallo, Terry.
Opptellingen er feil.
Neppe. Den har ikke vært feil på århundrer.
151 000 sjeler går til Det hinsidige hver dag.
Det er 105,2 sjeler i minuttet, Jerry.
1,75 sjeler i sekundet.
-Jeg teller hver eneste. -Det vet jeg.
Jeg skal holde orden, Jerry. Jeg er revisoren.
Vi syns du gjør en kjempejobb, ikke sant, dere?
-Absolutt. -Ser bra ut.
Jeg sier nei.
Jeg teller alltid. Jeg teller nå.
Du har blunket fem ganger siden jeg begynte å snakke. Seks.
Nettopp. Du er revisor, så du får finne en løsning.
-Kanskje gjør jeg det. -Vidunderlig.
Hallo igjen, Terry.
Ikke spill dum.
Nå skjer det.
"A".
Hallo, veiledere.
Jeg er Jerry, rådgiver på Deg-seminaret.
Dere husker det ikke, men dere har vært her før.
Men ikke vær redde, det å glemme fødselens traumer...
...er en av universets store gaver.
Her på Deg-seminaret får alle nye sjeler unike personligheter.
Jeg er en vennlig skeptiker, forsiktig, men fargerik.
Jeg er irritabel og reservert, men farlig nysgjerrig.
Jeg er manipulerende, stormannsgal og svært opportunistisk.
Hun kan bli vanskelig, men det er jordas problem.
Legg merke til at alle disse sjelene mangler noe.
Hva skal være her?
Disse sjelene trenger en "gnist".
Og der kommer du inn.
Kanskje finner du gnisten i Alltingsalen...
...der bokstavelig talt alt på jorda kan inspirere.
Eller kanskje foretrekker du Din sal...
...med utvalgte øyeblikk fra ditt inspirerende liv.
Hva er denne gnisten?
JOE GARDNER - DOROTHEA WILLIAMS-KVARTETTEN
Jeg vet dere vil sette i gang, så lykke til med å finne gnisten.
Finn gnisten.
Jøss, det var opplysende.
Nå er det tid for favorittdelen min av programmet...
...å gi dere veiledere sjelevennene deres.
Første veileder er Maria Martinez.
Kom ned, Maria.
Maria var spesialist på sjeldne sykdommer fra Universitetet i Mexico.
Jeg er kurert.
Hun kommer sammen med en av favorittene mine...
...sjel nummer 108 210 121 415.
Gratulerer! Av sted med dere.
Neste veileder er Bjørn T. Börgensson.
HALLO jeg er dr. Börgensson
Dr. Börgensson er en verdenskjent barnepsykolog...
...som nylig fikk Nobelprisen.
Jeg ser smerte, død, ødeleggelse.
-Og nå? -En pen sommerfugl.
Dr. Börgensson havner sammen med sjel nummer 22.
Skal det være på den måten? Unnskyld.
22, kom ut av denne dimensjonen.
Hvor ofte må jeg si det? Jeg vil ikke til jorda.
-Slutt å stritte imot, 22. -Jeg vil ikke.
-Du skal til jorda og leve. -Tving meg!
22 har vært på Deg-seminaret lenge...
...og har hatt veiledere som Gandhi, Abraham Lincoln og mor Teresa.
-Jeg fikk henne til å gråte. -Glem det.
Sett meg ned.
Fint at du er her, dr. Börgensson.
Det er en ære at du forbereder 22 for jorda.
Jeg skal få deg til å ønske at du aldri hadde dødd.
De fleste ønsker det, 22.
Av sted med dere. Ha det!
Hvor er vi?
Litt av en framgang. Vær stolt. Steg for steg.
For å hedre dr. Börgenssons arbeid...
...er det en glede å gi ham denne æres...
De siste ukene har jeg sett slik vekst.
Jeg vil takke mange.
Du gjorde sikkert utrolige ting i det utrolige livet ditt...
...men vi skal gjøre dette.
Vi skal stå her litt i stillhet...
...du skal si at du prøvde. Jeg fortsetter ikke-livet mitt...
...og du går til Det hinsidige.
-Hør. -Snakk alt du vil, Bjørn.
Det fungerer ikke uansett.
Tusenvis av veiledere mislyktes og hater meg.
Mor Teresa...
Jeg føler med alle sjeler.
Bortsett fra deg. Jeg liker ikke deg.
-Kopernikus... -Verden dreier seg ikke rundt deg, 22.
-Muhammad Ali... -Du er en fryktelig plageånd.
-Marie Antoinette... -Ingen kan hjelpe deg!
Takk, men nei takk, Doc.
Jeg vet alt om jorda, og det er ikke verdt bryet.
Kom igjen, vil du ikke fylle ut jordpasset?
Jeg har det fint her. Jeg har mine faste vaner.
Jeg svever i dis, spiller Sudoku, og én gang i uka...
...må jeg delta på et Deg-seminar.
Det er ikke flott, men jeg vet hva som skjer.
Jeg er ikke... Kan jeg være ærlig?
Jeg er ikke Bjørn Borgenstein, ikke engang veileder.
Ikke veileder?
Omvendt psykologi. Du er en god psykolog, doktor.
Carl Jung prøvde det.
Slutt å snakke! Mitt ubevisste hater deg!
Kan man vise et annet liv her?
Vent. Er du virkelig ikke Bjørn Börgensson?
Det er livet mitt.
Unnskyld, hva skjer her?
Binaca munnspray? Billig etterbarberingsvann?
Hvem organiserte denne utstillingen?
Du.
Jeg drar til Harlem Det er ingen problemer
Herregud. Det er Cedrics rappegruppe. Nei!
Nå bøyer alle seg For kongene av Queens
Ikke se på det. Se her borte.
Pappa, jeg vil ikke gå. Jeg liker ikke jazz.
Svart improvisasjonsmusikk.
Et av våre store bidrag til amerikansk kultur.
Gi det en sjanse, Joey.
Alt begynte her.
Her ble jeg forelsket i jazz.
Hør.
Den sangen er en unnskyldning for å få fram jeget.
Derfor ble jeg jazzmusiker.
Vi ønsker ikke dette.
Vent, jeg husker ikke at det skjedde slik.
Kom tilbake når du har noe.
-Beklager, Joe. -Beklager, Joe.
Vi ser etter noe annet.
To, tre, fir'.
Livet mitt var meningsløst.
Nei, nei.
Jeg godtar ikke dette.
Få merket. Jeg skal tilbake til kroppen min.
Ja visst. Her.
Hvis det ikke blir et jordpass, må jeg ha det.
Hva om jeg kan hjelpe med å gjøre det til det?
Får jeg det da?
Vent...
Det har jeg aldri tenkt på. Jeg får hoppe over livet.
Så ja!
Men vi må få dette til å forandre seg først...
...og det har jeg aldri klart.
Kom. Jeg vet alt om gnister.
For min er piano.
Slett ingenting?
Ikke jazz, bare musikk. Jeg liker ikke musikklyder.
Det føles som litt for mye.
Jeg vil ikke dø slik.
Hvor er Alltingsalen?
Jeg er straks tilbake.
Ikke gå for fort fram.
Hvorfor høres du ut som en middelaldrende hvit dame?
Jeg gjør ikke det. Dette er en illusjon.
Hele stedet er hypotetisk.
Jeg kan høres slik ut hvis jeg vil.
Eller slik.
Jeg kan høres ut som deg også.
Livet er urettferdig. Jeg vil ikke dø. Noen må ringe uambulansen. Ua!
Jeg bruker denne stemmen til å plage folk.
Det er veldig virkningsfullt.
Ikke vær redd. Det går bra.
Du kan ikke knuse en sjel her. Det skjer på jorda.
Veldig vittig.
Her er det.
Dette er Alltingsalen.
Ja!
Gratulerer!
Hvor vil du begynne?
Kom igjen.
Croissanter, kaker. Baking kan være gnisten din.
Ja! Men jeg skjønner ikke.
-Bare lukt. -Kan ikke, ikke du heller.
Hva?
Du har rett. Vi kan verken lukte eller smake.
Alt det er i kroppen din.
-Ingen lukt, ingen smak. -Eller berøring. Ser du?
Ok, skjønner. Går videre.
Er ikke dette spennende?
Brannen er så vakker.
Jeg vil la den spre seg.
Niks.
Hender er vanskelige.
Hva med bibliotekar? De er kule.
Ja, utrolige. Hvem vil ikke ha en utakknemlig jobb...
...du brått kan miste på grunn av budsjettkutt?
Men det ville ha vært fint å hysje på folk.
Dette er ikke...
Å ja, bra.
Meh.
Det er visst alt.
-Beklager. -Du sa du skulle prøve.
Jeg gjorde virkelig det. Jeg lyver ikke.
Til forskjell fra Abraham Lincoln.
Er det virkelig greit å være på en penny?
Selvsagt. Det er en ære.
Men de satte Andrew Jackson på 20-dollarseddelen.
Jackson!
Hva kan jeg si, Joe? Jorda er kjedelig.
Hva kan vi gjøre? Tida renner ut.
Tid er uvesentlig her.
Tida er ute! Godt forsøk, Bjørn, men ikke ha dårlig samvittighet.
22 kan være en utfordring.
Ikke rør meg, selv om jeg ikke føler noe.
La oss få deg til Det hinsidige.
Vent. Vi glemte å prøve breakdancer.
Det blir nok greia mi.
Poppin and lockin'. Vindmøller.
Løse konflikter med dans.
Kan vi prøve breakdancer litt?
Vær så snill, Jerry? Du ser bra ut i dag.
Ok. Jeg har aldri sett 22 så begeistret.
Bra for deg, dr. Börgensson.
Løp.
Bare en eske
Inn hit.
Her er det.
Hvor fører den?
Du spør for mye. Hold tåta litt.
-Hvorfor skal vi dit? -Jeg kjenner en fyr der.
Han kan hjelpe. Han er som deg.
Som meg? Levende?
Vent, hjelper du meg?
Joe, jeg har vært her i evigheter...
...og ingenting har fått meg til å ville leve.
Så kom du. Livet ditt er trist og ynkelig.
Du prøver hardt å dra tilbake til det. Jeg må se hvorfor.
La oss gå.
Hva slags sted er dette?
Når dere mennesker virkelig liker noe...
...og det føles som et annet sted, som i sonen.
-Ja. -Dette er sonen.
Rommet mellom det fysiske og åndelige.
Vent litt. Jeg var her på audition i dag.
Hit kommer musikere når de blir revet med.
Ikke bare musikere. Se.
Å, Romeo, Romeo, hvorfor er du...?
Replikk!
Ups.
Se. Jeg har tullet med dette laget i tiår.
Nytt tap for Knicks.
Greit. Hvor er fyren du kjenner?
Jeg må tilbake til jobben min.
-Han er vanligvis her nede. -Hva i...?
Gjør en handel. Gjør en handel.
Hva er det?
Gjør en handel. Gjør en handel.
Løp!
Gjør en handel, gjør en handel!
Ohoi, astralreisende. Fint å se deg igjen, 22.
Månevind, står til?
På randen av galskap, takk som spør.
Jeg vil be deg om noe.
Jeg prøver å komme tilbake til kroppen min. Kan du hjelpe?
Det er det vi driver med. Vi er mystikere uten grenser.
Vi hjelper jordas fortapte sjeler til riktig vei.
Jeg er Månevind Stjernedanser, til tjeneste.
Det er Vindstjerne Drømmemåne, Dansestjerne Vindmåne...
...og det er Drømmevind Drømme-Drømmer.
-Skal de raringene hjelpe meg tilbake? -Vent.
La oss få disse fortapte sjelene hjem.
Gjør en handel. Gjør en handel.
Stakkars fyr.
Noen bare holder på sin egen angst og besettelse...
...så de faller utenfor livet.
Dette er resultatet.
Gjør en handel. Gjør en handel.
Gjøre en handel?
Nok en hedgefond-bestyrer, tror jeg.
Du skal tilbake til ditt jordiske legeme.
Det er meg.
Takk.
Hva gjør jeg med livet mitt?
Jeg lever! Frigjør dere!
Det er vakkert!
Kom han tilbake sånn uten videre? Må jeg bare gjøre dette?
Du store min!
Joe, er du død?
Nei. Ikke ennå.
Kan dere hjelpe meg tilbake?
Vi har aldri ført en løsrevet sjel tilbake til kroppen.
Men kanskje om vi drar til et tynt sted...
Ja! Alle om bord!
Opp med ankrene!
Hvis sjelene deres er her, hvor er kroppene?
På jorda, selvsagt.
Kroppen min er i transe i Palawan.
Jeg spiller vina i Tibet.
Jeg er en sjamanistisk healer som mediterer i Berkeley i California.
Og la meg gjette, du trommer, messer og mediterer?
Ja. Noe slikt.
Jeg er i New York City, på hjørnet mellom 14th and 7th.
Å ja, det er like ved Tony Tony Tonios.
Nettopp.
Hva med deg? Jeg trodde du hatet jorda.
Ja, jeg har ingen kropp. Jeg kan dra hvor jeg vil.
Jeg er et null.
Vi mystikere møtes i dette praktfulle landskapet hver tirsdag.
Så mange. Trist.
Fortapte sjeler er ikke så annerledes enn dem i sonen.
-Hva? -Sonen er fin...
...men når gleden blir en besettelse, glir man unna livet.
Må finne den. Må finne den.
En gang var jeg en fortapt sjel selv.
-Seriøst? -Tetris.
Der. Vi får deg tilbake på et blunk.
Siden du ikke er forbundet med kroppen din...
...må du forestille deg de fysiske omgivelsene dine.
Lukk øynene. Pust inn i kronchakraet ditt.
Trenger vi alt dette?
Ja!
Har dere et piano? Jeg kan fokusere med det.
Ingen pianoer, Joe. Du må fokusere.
Tenk deg stillhet.
Konsentrer deg om hvor kroppen din er.
Lytt etter tegn.
Slik ja. Du klarer det.
Ikke titt. Mediter videre, ellers brytes forbindelsen.
Prøv å lukte og føle hvor kroppen din er.
Jeg hører en hjertemonitor.
Jeg lukter hånd-desinfiseringsmiddel.
Ja! Bra.
Jeg tror jeg føler føttene mine.
Jeg føler pels.
Fant du en pårørende?
Jeg føler pels.
-Hører du? -Terapikatten fungerer.
Er jeg nær? Hvor kan jeg hoppe inn?
Se! Der er jeg.
Der er jeg.
Hjerterytmen hans øker.
-Jeg henter legen. -Lurifaks, bli der.
-Hva venter vi på? -Ikke forhast deg.
-Det er ikke riktig tid. -Jo, det er det.
Vent, ikke meg!
Jeg klarte det! Jeg er tilbake.
Hva i...?
Nei.
Nei. Nei.
Er jeg i katta?
Vent. Hvis jeg er her inne, hvem...?
Hva?
Du er i kroppen min!
-Er du i katta? -Vent, det er kroppen min.
-Jeg er i en kropp! Nei! -Hvorfor er du i kroppen min?
Jeg vil ikke være katt. Jeg hater katter!
Å, det er avskyelig.
Månevind rotet det til.
Doktor, hjelp meg. Det er kroppen min, men jeg er fanget...
Å nei, de skjønner meg ikke. De tror du er meg. Du må prøve.
Frøken lege, vi har et problem.
Jeg er en ufødt sjel som vil være på Deg-seminaret.
Den medisinen virker visst ikke.
Nei, dere forstår ikke. Jeg er ikke Mr. Gardner.
De vil tro at du er sprø. At jeg er sprø.
Hvordan skjedde dette?
Jeg falt inn i kroppen din fordi den ikke har en sjel.
Så hvorfor er jeg ei katte?
Jeg vet ikke!
Kan vi ringe noen, Mr. Gardner? En pårørende eller en venn?
-Si nei. -Nei.
Hvilken dag er det i dag?
Den verste dagen i mitt liv. Jeg vil ikke være her.
Vi beholder deg her til observasjon en liten stund.
Kanskje terapikatten kan gå til sin neste time.
Ok.
Snakk med henne.
Ok. Frøken lege, denne kroppens sjel er i denne katta.
Ikke snakk.
Naturligvis vil han være i nærheten.
Behold katta. Hvil deg mye. Ok?
Jeg henter Lurifaks om ti minutter.
Ti minutter? Vi må stikke.
Nei! Jeg drar ikke!
Utrolig at jeg er i en kropp på denne helvetesplaneten.
Jeg har bøyelige kjøttpinner. Jeg føler at jeg føler meg selv.
Fokuser! Vi må vekk før de henter meg.
Henter deg? Skal du forlate meg?
Nei! Du er i kroppen min. Kan du gå?
Jeg vet ikke! Jeg strøk på kroppstesten 436 ganger.
Men vil du prøve?
Ok. Må finne Månevind, han ordner dette.
Jeg er ei katte. Jeg klarer det.
Kom igjen, du er kjempeflink. Fortsett.
Jeg hviler meg her litt.
Nei, nei. De er straks tilbake. Kom igjen.
Ok!
Inn hit!
Bra.
Trykk ned-knappen.
Niks. Forsiktig. Fingrene er levebrødet mitt.
Inn med deg.
Hva sa Månevind? Hjørnet av 14th og 7th.
Det er Chelsea. Nær Jackson Square Park.
Nettopp. Vent. Hvordan vet du det?
Alt er i den dumme hjernen din.
Hold deg unna.
Slapp av. Det er ikke mye her.
Jazz, jazz, mer jazz.
Og en som heter Lisa. Hvem er det?
Ikke tenk på det.
Alt skjer for fort. La oss vente litt og...
Vi går. De kan komme når som helst.
Ikke vær redd. Fortsett å gå.
Ikke stopp. Hva gjør du? Dette er New York City.
Ikke stopp midt i gata. Gå, gå.
Å nei. 22. 22!
22. Å nei.
22!
Jeg visste ikke at jeg hadde klør.
Unnskyld. Men la oss gå.
Aldri. Jeg blir her til den dumme kroppen din dør.
Det kan skje når som helst. Det er jordskjelv i magen din.
Det er verre enn jeg trodde her. Det er bråkete, lyst og...
Hva er i nesen min?
Det er lukt.
Er den god, bare tenk deg hva den smaker.
Kom igjen.
Det er så godt!
Det er ikke fryktelig.
Bra. Du kan spise på veien. Kom.
Eller bare vent noen minutter.
Rart. Jeg føler meg ikke sint lenger.
Flott. Klar til å finne Månevind?
Kanskje.
Det uttales ji-ro.
Ja, men i New York kaller vi dem gyroer. Det er gresk.
Jeg kranglet med Arkimedes om dette. Han sa det er...
-Ji-ro. -Jo-jo.
-Ji-ro. -YOLO.
-Ji-ro. -Sergio?
Ji-ro!
Jeg savner ham.
Dette er 14th og 7th.
Det må være ham.
Månevind, du må hjelpe meg.
Joe! Du kom deg til kroppen din.
Nei.
Det er kroppen min.
Er du i ei katte?
Fantastisk!
Du, Månesvekling! Skiltet snurrer ikke seg selv.
Men se, Marge! Jeg førte mannens sjel inn i ei katte.
Hvem bryr seg? Og du!
Vi har bare plass til én raring her. Pigg av!
Jobb videre!
Ingen forstår kunsten min.
Jeg må ut herfra og inn dit.
Vi må gjennomføre en gammeldags astraloverføring.
-En hva? -Slik får vi sjelene deres...
...der de hører til. Det er et praktfullt ritual...
...fullt av messing, dansing, og best av alt, bongotrommer.
Jeg må være på Half Note kl. 19.00, så dette må skje nå.
Ikke så fort.
Du må vente på nok et tynt sted mellom jorda og astralplanet.
Det skjer ikke før Orcus er i huset til Tvillingene.
-Når skjer det? -Myndighetene kaller det 18.30.
-Vi møtes på Half Note. -18.30? Seriøst?
Jeg ordner alt det nødvendige...
Stikk av, sa jeg! Gå!
Ses på Half Note kl 18.30! Jeg ordner alt!
Og hold dere unna!
Masse Garciaer her.
Du er der ute et sted, lille sjel, og jeg skal finne deg.
Dette er siste matbit. Buksene mine er trange som de er.
18.30 er for i siste liten.
Vi må hjem til meg, få vasket og stelt deg og...
Vi må kapre en drosje. Ut med hånda.
Opp og ut.
Dette ville ha vært vanskelig selv uten sykehuskittel.
Gå! Løp til den.
Er det Lærer'n?
Pepperoni.
Dorothea Williams så meg. Hva gjør jeg? Hun vil tro jeg er gal.
Kanskje du bør ringe henne og si at vi ikke er gale.
Selv jeg skjønner at det er en dårlig idé.
Jeg skal tilbake til kroppen min og gi alt i kveld.
Hvorfor stinker denne delen, mens denne lukter bra?
Ikke tenk på det. Ta på den buksa.
Utrolig at jeg har gått rundt i byen uten bukse.
Jeg vil jo ikke engang være her.
Jeg vil heller ikke ha deg her.
Jeg vil tilbake til kroppen min...
...og så tilbake til klubben.
Hva feiler det deg?
Jeg vet ikke. Det er sola. Den er så...
Telefonen min!
Klærne dine rumler igjen.
Krølle! Nei.
Ups.
Hei, Mr. G, det er Krølle.
Jeg håper du er i orden.
Dorothea fikk hetta da hun så deg og ringte en annen fyr, Robert.
-Han har jobben nå. Beklager. -Nei, nei.
Timene dine var det eneste som fikk meg på skolen.
Jeg skylder deg mye.
Her er planen.
Stell deg, ta på stilig dress og kom til klubben tidlig.
Jeg skal prøve å snakke med henne.
Bare sørg for å se råstilig ut.
Jeg håper jeg ser deg. Ha det.
Jeg kan få jobben tilbake. 22. Hjelp meg. Jeg har en dress.
-Du må prøve den på. -Nei, nei.
Så kan jeg klippe håret litt og...
Niks. Aldri i verden.
22!
Mr. Gardner?
Det er Connie. Hun skal ha time.
-Hva gjør jeg? -Jeg hører deg!
Si at du ikke kan i dag.
Hei, Connie. Beklager, Joe kan ikke i dag.
-Du er Joe! -Jeg kan ikke i dag.
Bra. La oss se på dressen.
Jeg ville si at jeg slutter.
Slutter?
Vi har ikke tid til dette. Dressen er i skapet.
Korpset er bortkastet tid.
Barnet er fornuftig.
Hva gjør du?
Her, jeg slutter. Jazz er meningsløst.
-Ja, jazz er meningsløst. -Hei!
Skolen er bortkastet tid.
Selvsagt. Som veilederen min, George Orwell, sa:
"Offentlig utdanning...
"...er som å lokke griser til ei bøtte med matrester."
Ja!
Herskerklassens pensum fjerner uenighet.
Det er et eldgammelt knep.
Hva mener du? Hun bryr seg ikke om slikt.
Jeg har sagt det siden tredje klasse.
Du virker veldig smart.
Hva mener du om pizza?
-Jeg liker det? -Jeg også!
Hva gjør du?
Jeg vil heller være sammen med Connie.
Hva? Kom tilbake! Åpne denne...
Katta di vil visst ut.
Han tror han vet alt.
22! Ikke gå fra meg. Kom hit.
Jeg skal gå inn og klore opp sofaen.
Vent litt, det er sofaen min.
Du har virkelig alt på det rene, Connie.
Jeg bør gi den tilbake. Den tilhører skolen.
Ja visst.
Fint at det fins en annen...
...som ser hvor latterlig dette stedet er.
Det er riktig av deg å slutte. Jeg lærte om å slutte...
Mr. G? Jeg øvde på en ting forleden...
...og kanskje du kan høre på og be meg slutte etterpå.
Ok.
Jøss. Du elsker virkelig dette.
Ja.
Kanskje jeg bør fortsette med det.
Ja.
Ha det, Mr. G.
Vi ses neste uke!
22!
Connie kom for å slutte, men gjorde det ikke.
Glem det. Hør her.
Hvorfor sluttet hun ikke, Joe?
Hun elsker å spille.
Hun sier kanskje at hun hater alt, men trombone er hennes greie.
Hun er flink. Kanskje trombone er gnisten hennes.
Vær så snill. Hjelp meg å få spillejobben tilbake.
Ok.
Seriøst?
Jeg skal hjelpe deg, men jeg vil prøve et par ting.
For noe av det er ikke så kjedelig som på Deg-seminaret...
...og kanskje finner jeg noe jeg elsker her, hvis Connie kan.
-Flott! -Hva gjør vi først?
-Vannet gjør vondt! -Det går bra.
Vri på den andre knotten.
Det er bedre.
Det ville også vært fint å ha på lotion når du er ferdig.
Jeg vasket rumpa di for deg.
Sterkt!
Dere fem blir usikre.
Dere 12 blir selvopptatte.
Vi bør ikke sende så mange gjennom den paviljongen.
Fant ham!
Ser dere? Hvem fant ut hvorfor opptellingen er feil? Terry.
Terry er best.
-Jøss. Godt gjort. -Hvem er det?
Akkurat.
Han heter Joe Gardner.
Han er visst tilbake på jorda.
-Det er ikke bra. -Det er veilederen til 22.
Greit. Ikke vær så hysteriske.
Terry har kontroll på det. Jeg ordner det.
-Hvordan? -Jeg drar og henter ham.
Rette opp opptellingen, kvikt.
Ok. Sikkert at det er en god idé?
Dere dreit på draget. Jeg prøver å tørke av det.
Men ingen må se deg.
Ingen.
Ikke vær redde. Det skal jeg sørge for.
Jeg skal gå blant skyggene som en ninja.
Vær så snill, bare vær rask og stille.
Og rask. Og stille.
Dette blir iallfall ingen katastrofe.
Stødig gammel brun dress. Passer perfekt.
Den er litt trang over baken.
Den blir videre. Sett deg.
Jeg er ei katte.
-Jeg gjør det. -Du kunne ikke tilkalle en heis.
Aldri. Jeg må bare klippe håret. Ikke rør deg.
Den er som en liten motorsag.
-Ikke rør deg. -Jeg gjør det ikke. Du gjør det.
-Å nei! -Ikke vær redd, det går bra.
Nei, nei! Håret mitt er ikke bra! Dette er katastrofalt!
Vi må ordne dette nå.
-Hvordan? -Vi må til Dez.
Flott. Hvem er Dez?
Ian, hvordan fikk du peanøtt-hodet? Hva har skjedd?
Hold kjeft. Du vet det er et sårt punkt.
Dez er fyren innerst. Han kan fikse dette.
Snakk om gnist. Mannen er den fødte frisør.
Men jeg kan ikke gå for deg blant alle vennene dine.
Jeg snakker bare med Dez. Vanligvis kun om jazz...
...men nå kan du bare sitte der, bli klippet og gå.
Hei, Joe. Hva gjør du her på en hverdag?
Du har ikke bestilt time. Det tar en stund.
Jeg var redd for dette. Sett deg.
Herregud. Du må vente. Dette er krise.
Hva? Det er ikke greit, Dez.
Bare la Harold klippe deg. Stolen hans er ledig.
Nei. Jeg kan vente.
Joe, sett deg straks.
Skal jeg spørre hvordan det skjedde?
-Katta gjorde det. -Ikke snakk vanvittig.
Jeg mener...
Jeg skal spille for Dorothea Williams, men ble distrahert.
Dorothea Williams? Det er stort, Joe. Gratulerer!
Joe får ingen spillejobb, Dez. Han taper alltid på målstreken.
-Han, altså. -Ignorer ham. La oss ordne deg.
Skal du ha katta i fanget?
Er det greit?
Som du vil. Du er sjefen.
-Er jeg? -Når du sitter i denne stolen, så.
Får jeg en slik?
FOR BARNA
Ja visst, Joe.
Fint.
Jeg liker å sitte i stolen.
Konsentrer deg.
-Liten motorsag. -Slapp av. Hvis du holder denne...
Rare ting er greit...
...men hvis katta ikke roer seg, må vi ha den ut.
Hva blir det til, pus?
Mjau.
Forandring kan være bra. Du har hatt samme stil en stund.
Dez, i hundrevis av år har jeg ikke hatt noen stil.
Så sant som det er sagt.
Men så ble livet mitt forandret.
Å ja? Hva skjedde?
Jeg var en teoretisk konstruksjon i en hypotetisk mellomstasjon...
...mellom liv og død.
Det vet jeg alt om.
Da jeg fikk veileder nummer 266...
...spurte jeg hva oppstyret handlet om.
Er livet virkelig verdt å dø for?
Skjønner?
Jeg visste ikke at du hadde slik en interessant utdannelse, Joe.
Jeg trodde du studerte musikk.
Og de sier du ble født til å gjøre noe...
...men hvordan finner du ut hva det er?
Hva om du velger feil? Eller en annens ting.
-Da sitter du fast. -Det har jeg opplevd.
Jeg tar en slik.
Jeg sitter ikke fast, men jeg ville ikke jobbe med å klippe hoder.
Men du er vel den fødte frisør?
Jeg ville bli veterinær.
Hvorfor ble du ikke det?
Jeg planla det etter Sjøforsvaret.
Så ble datteren min syk...
...og frisørskolen er mye billigere enn veterinærskolen.
Synd. Du må være ulykkelig frisør.
Slapp av, Joe. Jeg er lykkelig.
Ikke alle kan være Charles Dew og finne opp blodoverføringer.
Eller meg som spiller piano med Dorothea Williams. Vet det.
Du er ikke så spesiell. Alle kan spille i band.
Ikke bry deg om Paul.
Folk som ham håner andre for å føle seg bedre.
Jeg skjønner.
Han kritiserer meg på grunn av egne knuste drømmer.
Det såret, Joe.
Hvorfor får jeg lyst til å fortelle deg ting av å sitte her, Dez?
Det er stolens magi. Derfor elsker jeg denne jobben.
Jeg får møte interessant folk som deg, gjøre dem glade og pene.
Jøss! Er jeg gal eller virker jeg yngre?
Jeg oppfant ikke blodoverføring, men jeg redder liv.
Jeg er usikker på den gærne katte-fyr-greia...
...men fint å snakke med deg om noe annet enn jazz, Joe.
Hvorfor har vi ikke snakket om livet ditt før?
Du spurte aldri. Men fint at du gjorde det nå.
-Du ser bra ut. -Ha en kjempegod konsert.
Jeg tok med et par kjærlighet på pinner.
Dr. Charma, ring 3-1-6-2.
Julia Child lyktes ikke før hun var 49.
Hei, Paul. Ta en kjærlighet på pinne.
Takk.
Der er du.
Ikke vær bitter.
Bare venner som erter hverandre. Greit.
Farvel, Paul.
Kom til Terry.
Har deg!
Trodde du at du kunne lure universet? Du trodde feil.
Jeg er revisoren, og jeg skal pågripe deg...
Du er ikke Joe Gardner.
Min feil. Vi må få deg tilbake i kjøttdrakten.
Slik. Ingen skade skjedd.
Du verden. Hør her...
Dette kan vel bli mellom oss?
Feil skjer. Og din tid har ikke kommet.
Hvis du ikke stadig spiser bearbeidet mat.
Men seriøst, hold deg unna bearbeidet mat.
Du var flink.
Hvordan klarte du å takle Paul?
Jeg var bare meg selv.
Som det du sa om jazz. Jeg jazzet.
For det første fins ikke ordet "jazzet".
For det andre er det ulike regler for musikk og liv.
Det står at du skal ta en.
Ikke... Eller gjør det. Greit.
"Mann med varebil". Jeg tok flere i fall vi trenger masse varebiler.
Tilbake til planen.
Vi går til Half Note og venter der på Månevind.
Nå er klokka ca. 16.00...
Du er veldig flink med beina.
Prøv å løpe.
Jeg laget en sang. Jeg jazzer.
Nok jazzing og alt det.
Vi må dra et sted. Jeg...
-Det kiler. -Hva gjør du?
Ups. Jeg henter den.
Skynd deg.
Ok.
Du hadde rett. Buksa utvider seg.
Nei, nei. Ikke la folk se rumpa di!
-Det er rumpa di. -Det er det samme hvem sin...
Ta av jakken. Knytt den rundt midjen.
Fort! Dekk til rumpa!
Hva skal vi gjøre?
Jeg finner ingen skredder så sent...
Å nei. Vi må gå til mamma.
-Ok. -Nei, du forstår ikke.
Mamma vet ikke om jobben. Hun vil mislike den.
-Ok. -Vi har ikke noe valg.
-Ok. -Bare hun kan fikse den.
-Ok. -Slutt å si "ok"!
Vi må ta t-banen gjennom byen. Kom igjen.
Ok... Skjønner.
Mamma vet ikke om jobben, og slik skal det fortsette.
Ja, for hun syns du er mislykket.
-Hva? -Jeg sa ikke det. Du. Her oppe.
Mamma har sin egen oppfatning av suksess...
...profesjonell musiker er ikke det.
La meg se, jeg må fikse dressen til en skolekonsert.
Jeg gleder meg ikke, men hun må ikke vite det...
Vi skal se hverandre igjen
Hvis kjærligheten er grunnlaget Hvis vi skal gjenvinne liv
Jeg lover å føre oss Til et blødende hjerte til slutt
Selv om vi er atskilt
Alle gangene jeg har vært nær å få drømmene min oppfylt...
...kommer alltid noe i veien. Skjønner?
Hvordan ekte kjærlighet begynte
Han er god.
Jeg har hørt musikk før, men aldri følt meg slik.
Du elsker musikk fordi du er meg. Kom.
Kjærlighet
Kom.
Kjærlighet
Snakker om kjærlighet
Kjærlighet
Ta det rolig.
Unnskyld.
Ikke tenk på det. T-banen gjør slikt med enkelte.
-Hva da? -Den sliter deg ut.
Den stinker. Den er varm. Overfylt.
Hver dag det samme.
Men kommer jeg meg på scenen i kveld, forsvinner problemene mine.
Du får se en splitter ny Joe Gardner.
Hvor fikk du tak i den?
Under setet. Utrolig. Den er halvfull.
Husk. Dressen skal fikses til en skolekonsert. Skjønner?
-Joey! Gutten min, vi hørte nyhetene. -Jeg er stolt av deg.
Søren. Hun vet det.
Moren din sitter der inne.
-Gå inn. -Jeg vil ikke.
Du må. Vi må fikse dressen.
Glemmer du noe, Joey?
-Hva? -Kyss henne.
Jeg kysser alltid Melba når jeg ser henne.
Bare gjør det.
Nei, nei. Ikke på munnen.
-Joey! Hva er det med deg? -La ham fullføre.
Barnerov. Jeg visste det.
Gi meg nok et kyss når du kommer tilbake, Joey.
Og du som liksom hadde sluttet med spillejobber.
Jeg håper ikke katten skal være en forsoningsgave.
Kom igjen.
Si at du reddet den.
Nei. Den er min. Jeg reddet den.
Synd du ikke kan redde karrieren din.
Spør henne pent om hun kan fikse dressen min.
Mamma, kan du fikse dette?
Jeg må ikke se det.
Vet det. Pinlig, ikke sant?
Vil du fikse den?
-Nei. -Hva?
Hvor lenge skal du gjøre dette, Joey?
Du sier du skal ta fulltidsjobben...
Nå kommer det.
...men så har du tatt nok en spillejobb.
-Si at den er annerledes. -Den er annerledes!
Har den pensjon? Helseforsikring?
Nei? Da er den som de andre.
Du kan ikke være ærlig mot meg lenger.
Greit, vi kjøper en dress i en klesbutikk.
Mamma har aldri skjønt hva jeg vil med livet mitt.
Greit, vi kjøper en dress i en klesbutikk.
Mamma har aldri skjønt hva jeg vil med livet mitt.
-22! -Hva sa du?
Kan jeg stikke nå, slik du vanligvis gjør?
Nei. Ikke denne gangen. Gjenta etter meg.
Mamma, jeg vet vi har hatt problemer...
...men du har rett.
Jeg kan ikke være ærlig mot deg.
For uansett hva jeg gjør, er du uenig.
Jeg vet at du elsker å spille.
Så hvorfor er du gladest når jeg lar være, bortsett fra i kirken?
Jeg fikk mitt livs spillejobb, og du er sint.
Du så ikke hvor hardt musikerlivet var for faren din.
Du skal ikke slite slik...
Så pappa kunne jakte på drømmen, men ikke jeg?
Faren din hadde meg.
Som oftest forsørget denne butikken oss.
Når jeg er borte, hvem skal forsørge deg?
Jeg tenker bare på musikk.
Fra jeg våkner om morgenen til jeg sovner om kvelden.
Du kan ikke spise drømmer til frokost, Joey.
Da vil jeg ikke spise.
Dette handler ikke om karrieren min, mamma.
Det er grunnen til at jeg lever, som for pappa.
Jeg er redd for at om jeg døde i dag...
...ville jeg ikke ha oppnådd noe.
Joey.
Å sy beroliger sjelen
Vi bruker denne i stedet.
Det er pappas dress.
Lulu. Melba. Ta med saksene inn hit. Vi må jobbe.
Jøss. Denne føles fin.
Du ser praktfull ut.
-Den passer perfekt. -Så dere hvordan jeg gjorde det?
Kjempefin ulldress, om jeg skal si det selv.
-Får jeg prøve det på? -Selvsagt.
Veldig pen.
Takk, mamma.
Ray ville ha vært veldig stolt av deg, vennen.
Slik jeg alltid har vært det.
Du hørte meg vel? Dressen er av ull, ikke polyester.
Ikke ha katta på skulderen.
-Nei, ma'am. -Fint innsnitt.
Takk, mamma.
Utrolig. Det føltes som jazz.
Du jazzet.
Ok, jazzet.
Joe, du bør ringe Lisa igjen.
Jeg har ikke tid til noe forhold nå, 22.
Opptatt? Vil du vente på din andre død?
Greit.
Utrolig å få kjærlighetsråd fra en ufødt sjel.
Det fins verre ting.
Der er det.
Vi rakk det! Dette går bra.
Jeg ser utrolig bra ut.
Dressen, snittet. Bare se på meg.
-Snu deg litt. -Slik?
-Snu skuldrene, og... -Hvem er det?
-Fra denne siden. Hvem er her? -Slik ja.
-Fortsatt meg. -Det er en vinner.
Ikke sant?
Det kan ikke være sant.
Half Note.
Fikk han deg til å spandere middag?
Ja...
Er du klar?
Til å dra hjem. Bort fra denne stinkende steinen.
Hva syns du om jorda?
Jeg har alltid sagt at den var teit.
Se hva jeg fant.
Moren din sydde dressen fra denne søte snellen.
Da jeg var nervøs, ga Dez meg denne.
En fyr på t-banen kjeftet på meg. Det var skremmende.
Men jeg likte det også.
Jeg har alltid lurt på om det var noe galt med meg.
Kanskje er jeg ikke god nok for livet.
Men så viste du meg mening, lidenskap...
...kanskje himmel-kikking kan være gnisten min. Eller å gå.
Det er ikke meninger med livet, 22. Bare vanlig liv.
Men når du er tilbake på Deg-seminaret...
...kan du gjøre et ærlig forsøk.
Men jeg har vært på Deg-seminaret i tusenvis av år...
...og har aldri følt meg så nær.
Joe! Hvem vil hjem?
Månevind.
-Stjernene er nesten i riktig stilling. -Greit.
Dere er straks tilbake i kroppene deres.
Nei, jeg må finne den på jorda. Min eneste sjanse til å finne gnisten.
22, du elsker bare disse greiene fordi du er i kroppen min.
Du finner din egen greie på Deg-seminaret.
Kom igjen. Jeg må få kroppen min tilbake. Nå!
Nei.
Jeg sitter i stolen.
-22! -La meg være!
Jeg prøver å finne meningen med livet mitt!
22, kom hit!
22!
Lurifaks.
Der er de.
Kom tilbake!
Du stjal kroppen min!
På tide at du dør, Joe Gardner.
Å nei da.
Har deg!
Nei, nei.
Nei, nei!
Jeg skulle spille med Dorothea Williams!
Og jeg skulle finne gnisten min!
Finne gnisten din? Jeg skulle endelig få et nytt liv!
Du lovet, men ga meg ikke fem minutter.
-Jeg mistet alt på grunn av deg! -Joe!
Du jukset.
Fant ham.
-Joe Gardner. -Du er tilbake!
Terry, du fant dem.
Dere må ikke takke meg.
Det er så fint å ha alt på stell igjen, og...
Har 22 fått jordpasset?
-Utrolig! -22! Du har et jordpass!
-Jeg visste du ville klare det. -Dette er sinnssykt.
Men hva fylte inn det siste feltet?
Det skal jeg si. Jeg!
Gnisten min forandret merket.
Hun fikk det fordi hun levde livet mitt i kroppen min.
-Jeg var... -Kom igjen, Mr. Gardner.
Joe, du skal følge 22 til jordportalen.
Gi deg en sjanse til å ta farvel.
Selvsagt. Det er standardprosedyre.
Vent litt. Jeg skal rette opp tellingen.
Terry, du har gjort en kjempejobb. Nå overtar vi.
Du er fantastisk.
Takk.
Terry er best.
Kom igjen, dere to.
Du vet det ikke sikkert.
Hvorfor jordpasset mitt endret seg.
Kom igjen, 22. Tenk over det.
Du hatet musikk til du var i kroppen min.
Du hatet alt til du var meg.
Jeg håper du liker det.
Hvordan i alle dager gjorde du det?
Endret jordpasset?
Jeg lot henne gå en mil i mine sko.
Det virket.
Ja.
Du burde nok dra til Det hinsidige.
Vi fant ikke ut meningen med 22s liv.
-Unnskyld? -Gnisten hennes.
Meningen med livet hennes. Var det musikk? Biologi? Gåing?
Vi gir ikke folk mening med livet. Hvorfor tror du det?
Fordi jeg har piano. Jeg ble født til det. Det er gnisten min.
En gnist er ikke meningen med en sjels liv.
Dere veiledere og lidenskapene deres.
Meningene deres med livet. Så grunnleggende.
Nei, nei, det...
Gnisten min er musikk.
Det vet jeg.
Jeg er udugelig.
Livet mitt er uten mening.
Uten mening.
-Mr. G? -Krølle, jeg kom. Jeg er klar.
Du er for sent ute.
-Få snakke med Dorothea. -Nei. Hun liker ikke det.
Rapperne oppfører seg som... Hvem slapp inn denne gærningen?
Gi meg en sjanse til.
Dette er bandet mitt. Jeg bestemmer hvem som spiller.
Og bruker du ikke meg, gjør du en enorm feil.
Å ja? Hvorfor det?
Meningen med livet mitt er å spille.
Jeg skal gjøre det. Ingenting får stoppe meg.
Så arrogant du er.
Du er visst en ekte jazzmusiker.
Si til Robert at han er ute. Enn så lenge.
Pen dress.
Gjør deg klar, Joe Gardner, snart begynner livet ditt.
Velkommen til kvartetten, Lærer'n.
Det er gutten sin!
-For en konsert! -Den siste soloen var dødsbra.
Det var utrolig!
Jeg dekker ikke overgangen for deg igjen.
-Senere, Mr. G. -Gratulerer.
-Du var kjempegod. Vi elsker deg. -Jeg er stolt av deg.
Vi gamle må legge oss.
Én av 100 konserter er dødsbra.
Du får ikke mange som i kveld.
Ja.
Hva skjer nå?
Vi kommer tilbake i morgen kveld og gjør alt på nytt.
Hva er galt, Lærer'n?
Jeg har ventet på denne dagen hele livet.
Jeg trodde jeg ville føle meg annerledes.
Jeg hørte en historie om en fisk.
Han svømmer til en eldre fisk og sier:
"Jeg prøver å finne det de kaller havet."
"Havet?" sier den eldre fisken. "Du er i det."
"Dette er vann", sier den unge fisken.
"Jeg vil ha havet."
Vi ses i morgen.
-Hei. -Unnskyld.
Kanskje himmel-kikking kan være gnisten min. Eller å gå.
Det er ikke meninger med livet, 22. Bare vanlig liv.
Joe?
Joe!
Milde himmel. Hva gjør du i sonen?
Månevind. Jeg rotet det til. Jeg må finne 22.
Jeg er redd hun har blitt en fortapt sjel.
-Hva? -Jeg forklarer på veien.
Da ingen av dere kom tilbake til Half Note...
...mistenkte jeg at noe hadde gått galt.
Jeg kom hit, og da så jeg henne.
Fortapte sjeler blir besatt av noe som skiller dem fra livet.
Og nå som 22 formelt sett har levd, er hun en av dem.
-Der. -Bra.
22!
-Gjør klar garnet. -Skal bli.
Hun har oss!
-Månevind! -En kaptein går alltid ned med skipet.
Det har vært en...
22!
Kom tilbake. Det er meg, Joe.
Rolig.
Jeg kom for å gi deg dette.
Rolig.
Hør etter, 22. Kom tilbake!
Og for å ha rettet feilen våre og korrigert tellingen...
...får du dette trofeet, Terry. Som du ba om.
Det gleder meg å motta denne prisen jeg ba om...
...men som jeg fortjener.
-Joe Gardner? -Jeg tar den tilbake.
Hei.
Oi, grønnskolling! Du hører ikke til her.
Stopp, 22. Jeg må si deg noe.
Stopp. Nei.
22!
Se opp!
Rolig.
-Der. -Ingen grunn til å bli redd.
Rolig.
Slutt å løpe. Vær så snill.
22, stopp.
22, jeg tok feil.
Hør etter. Du er klar til å leve.
Ikke god nok. Niks.
Ingenting. Jeg må fylle ut det siste punktet.
22!
Du er uærlig. Du tar bare dårlige avgjørelser.
Du er uklok og vil ikke lykkes.
Du er egoistisk. Ingen vil være sammen med deg.
Taper.
Verden trenger usedvanlige folk...
...og du er den minst usedvanlige sjelen jeg har møtt.
Du finner aldri gnisten din.
Dumming.
-Jeg kan ikke hjelpe deg. -22!
Jeg må bare fylle ut det siste feltet.
Jeg er ikke god nok.
Du finner aldri gnisten din. Det er ikke noe poeng.
Dette er ikke meninger med livet, idiot. Bare vanlig liv.
Bortkastet tid.
Du fikk bare merket fordi du var i kroppen min.
Derfor ødelegger du alt.
Livet ditt har ingen mening.
Nei, nei.
Det er ikke noe poeng.
Du finner aldri gnisten din.
Fordi livet ditt ikke har noen mening!
Ikke god nok. Niks.
Ingenting. Jeg må bare fylle ut det siste feltet. Jeg gir opp.
Er du klar?
Til å leve.
Jeg er redd, Joe.
Jeg er ikke god nok.
Jeg fikk aldri gnisten min.
Jo, det gjorde du.
Gnisten din er ikke meningen med livet.
Det siste feltet fylles når du er klar til å leve.
Og saken er...
...at du er ganske flink til å jazze.
Men, Joe...
...det betyr at du ikke får...
Det går bra. Jeg har alt gjort det.
Nå er det din tur.
Jeg blir med deg.
Det vet du du ikke kan.
Ja. Men jeg drar så langt jeg kan.
Hei! Se!
Jøss!
Mr. Gardner?
Ja?
Har du et øyeblikk?
Jeg snakker vel for alle Jerryer når jeg takker.
For hva?
Vi skal inspirere, Joe...
...men det er ikke ofte vi blir inspirert.
Sier du det?
Så vi vil gi deg en ny sjanse.
Forhåpentligvis vil du se deg for fra nå av.
Men hva med Terry?
Vi har blitt enige med Terry.
-Så rart. -Hva er der borte?
-Se straks. -Hva mener du?
Ingenting. Hva sa du?
Snakket du? Jeg husker ikke.
Ikke tenk på det.
Nå?
Takk.
Hva har du tenkt å gjøre?
Hva skal du bruke livet ditt til?
Jeg er ikke sikker.
Men jeg vet...
...at jeg skal nyte hvert minutt.
SJEL
Tilegnet alle veiledere i livene våre
Norske tekster: Jon Ivar Sæterbø
Filmen er slutt.
Dra hjem!