Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Angrip!
-Kom igjen! Ut! -Til stigene!
Ut!
Heinrich, kom! Fremad! Kom igjen!
Til stigene!
På min kommando!
-Fremad! -Hans?
Angrip! Ut med dere!
Kom igjen! Fremad!
Hans?
-Hans? -Kom igjen, Heinrich! Opp med deg!
Angrip!
Kom igjen!
Fortere! Kom igjen!
Søk dekning!
Heinrich!
INTET NYTT FRA VESTFRONTEN
NORDTYSKLAND VÅREN 1917
KRIGENS TREDJE ÅR
-Paul! -Paul!
Paul. Hei.
-Vel? -Nei.
-Og hva nå? -Jeg vet ikke.
-Vet han at vi kommer? -Selvsagt.
Blir du hjemme?
Skal du være hjemme og holde mamma i hånda?
Jeg kan signere det.
-Foreldrene hans må. -De har ikke signert. Få det.
-De kommer til å oppdage det. -Hvordan?
Hvordan?
Er de brevvenner med faren hans?
-Få pennen din. -Jeg har ikke penn.
Ludwig.
Han kommer til å gi deg juling.
Har du en bedre idé? Jeg blir ikke igjen her alene.
Ja!
Gratulerer, menig Bäumer. Du skal til frontlinjen.
Jeg er en død mann.
Dere står på terskelen til en ny tilværelse.
Husk dette øyeblikket!
Det er et viktig øyeblikk.
Dere blir i årene fremover dømt for det dere våget å bli i dag.
Tysklands jernungdom.
Mine venner,
vi er heldige som lever i en stor tid.
Deres gjerninger vil være vannet
som gir næring til en sterk og edel rot.
Stå stille og hør, Leinemann!
Keiseren trenger soldater, ikke barn.
Jeg er sikker på at jeg vil se de fleste av dere her hjemme igjen.
Med sverdet ærefullt i sin slire.
Med et jernkors festet til brystet.
Men vit dette.
I de mørkeste timene, mens dere venter på et angrep,
kan dere begynne å angre.
Men dette er ikke en tid for svake sinn!
Enhver ubesluttsomhet og enhver tvil er et svik mot fedrelandet!
Moderne krigføring er som et parti sjakk.
Det handler aldri om individet, men alltid om helheten.
Dere vil vise dere verdige uniformene deres
og bryte gjennom fiendens front i Flandern.
Og så, om noen få uker,
marsjerer dere endelig til Paris!
Ja!
Vår fremtid,
Tysklands fremtid,
ligger i vår beste generasjons hender.
Mine venner, det er dere!
Ja!
Dra ut i krigen!
For keiseren, for Gud og fedrelandet!
Ja!
-Bravo! -Ja!
Neste.
Bäumer, Paul. 53 Wiesengrund.
Født den 18. november 1899.
-Riktig? -Ja, offiser.
Paul?
Her. Faren din kan være stolt av deg.
Ja.
Er alt i orden?
-Ja. Jeg vil bare komme meg av sted. -Neste.
Av sted.
Neste.
Unnskyld meg.
Dette er en annens.
Neste.
Ja. Den var nok for liten for fyren. Det skjer hele tiden.
Her. Lykke til.
Takk.
Jøss, som skreddersydd.
Kommer du til å dra alle jentene nå, Ludwig?
Ja.
Så lenge du ikke skyter oss!
Flotte jente, jeg elsker deg
Men jeg kan ikke gifte meg med deg
Vent et år til Da vil det…
Hun venter ikke, Franz.
Hun venter ikke.
Din kvinnebedårer.
Ta en kopp te Sukker og kaffe
Og et glass vin
Flotte jente, jeg elsker deg
Men jeg kan ikke gifte meg med deg
Vent et år til Da vil det bli til
MALMAISON, NORD-FRANKRIKE 25 KILOMETER TIL VESTFRONTEN
-Hva heter du, soldat? -Kropp. Albert Kropp, løytnant.
Liker du skitne jenter, Kropp?
Liker du skitne jenter?
Nei, løytnant.
Så hvorfor lå du med en?
Meld deg til vakttjeneste klokken 03.
Dere skal kjempe i et skikkelig dritthøl.
Dere bør gjøre det med en ren G98.
Dere skal pleie den.
Dere skal elske den.
Dere skal holde den like ren som jomfru Marias lår.
-Er det forstått? -Ja, løytnant!
Velkommen til 78. reserveinfanteriregiment.
Vi er på vestfronten nå.
Velkommen til Paris!
Ja.
Kom igjen. Der borte…
Herregud, hva har skjedd?
Jeg må få infanteriet til fronten innen kl. 18.
Det klarer du, men til fots. Vi trenger lastebilene.
-Med all respekt, jeg har ordre… -Du kan stappe ordrene i ræva!
Jeg har 40 døende menn i gjørma.
Kom dere ut umiddelbart!
Alle ut!
Kom igjen, vær snare.
Dere hørte sjefskirurgen.
Fortere, soldater. Dere må ikke sovne!
Kom igjen!
-Franz Müller, er det deg? -Ja.
Øverstkommanderende forventer at du overlever minst seks uker.
-Vil du leve om seks uker? -Ja, løytnant.
Så få opp farten og ikke subb med føttene!
-Er det forstått? -Ja.
Fort!
Dette er ikke et teselskap!
Gass!
-Gass! -Gass!
Gass!
Gassmasker på!
Det var litt av en sprenggranat.
Hvis franskmennene kunne sikte,
ville de skrapt oss av veien som viltpåkjørsel.
Men én ting er sikkert.
Sprenggranater har ikke gass.
Se forover!
-Er du døv? -Nei, løytnant.
Jeg prøvde å ta på meg masken.
Du, Paul Bäumer, vil nok være død innen daggry.
Du bør spise noe.
Oppmerksomhet! Gassmasker av!
Gassmasker av!
Ikke du.
Ha den på frem til vakttjenesten i kveld.
Sammen med den dumskallen der.
På rekke! Marsj!
Hold sammen og kom dere av sted!
Kom igjen, fort!
Paul! Gi meg ryggsekken din.
Du kan bære min neste gang.
Gratulerer, soldater.
Dette er deres nye hjem.
Hjelmer av!
Dere har kost dere mens jeg var borte, ser jeg.
Vi ble angrepet hele natten.
De er nervevrak.
Tørre støvler hjelper mot det.
Vil du at vi skal drukne?
Alle i arbeid. Tøm skyttergraven.
Hva venter du på, Bäumer?
Hvorfor står dere bare der? Kom igjen…
Gi en hund et bein,
så tar den det alltid.
Gi en mann makt…
Så blir han et beist.
Drikk.
Katczinsky, kom hit. Bidra.
Vi blir angrepet i kveld.
Beklager.
Glem det.
Det var ikke dette jeg så for meg.
Hold kjeft.
Jeg kjenner ikke hendene mine.
Stapp dem i underbuksa.
Det gjør jeg.
Tror du den skyter bedre av det?
-Hørte du det? -Hva?
Den lyden. Hør.
Det er ingen der.
Våre første franskmenn.
Slapp av, Paulie.
Nå hørte jeg det.
Hvem er det?
Hei.
Kom frem!
Nei!
Jeg ble truffet!
-Nei. Paul! -Hva er det som foregår?
Å nei.
Hva er det?
De skjøt på meg.
De så munningsilden din.
Hva?
Hold hodene lavt.
Med mindre dere vil ha en kule i pannen, flytt dere.
Skyt og flytt dere. Er det forstått?
Ja.
Kom.
Søk dekning!
Inn hit!
Bäumer, Kropp! Kom hit. Fort!
Inn i bunkeren!
Inn!
"Pass på hva du spiser." Det sa moren min.
-Vi holder sammen, sant? -Ja.
-Vi holder sammen. -Ja.
Jeg klarer ikke dette, Paul. Jeg vil hjem.
-Hysj. -Jeg vil hjem!
Krypende sperre.
Hva?
Med minutters mellomrom går artilleribataljonen fremover.
Og rett bak den,
rykker infanteristyrken frem.
Hva betyr det?
At de kommer.
Hvor skal du?
Jeg kommer straks.
Sperreilden er snart over.
-Nei. La meg gå. -Ro deg ned.
-Slipp meg. Jeg vil ut herfra. -Ro deg ned!
Ro deg ned.
Nei!
Ut med dere!
Ut!
Få opp farten! Ut!
Kom dere ut herfra!
Kom dere ut!
Paul. Det er Paul.
Albert!
Albert! Vi har funnet Paul!
Vi må fjerne bjelken.
Paul.
Går det bra?
Går det bra, Paul?
Kom, Paul.
Jeg hjelper deg.
Kom igjen. Sett deg opp.
-Er alt ok? -Fortsett.
Paul, er du skadet?
-Hører du meg? -Albert Kropp, hjelp!
-Sees. -Vi sees, Paul.
Katczinsky, fortsett!
Og du? Er du skadet?
Nei.
Samle inn.
Herregud!
Hardt arbeid lønner seg.
Kom igjen! Fortsett!
Vi har ikke hele dagen.
Albrecht, Karl. Diepholz.
14. september 1898.
Blumenthal, Samuel.
Dresden, 6. november 1900.
Det var bursdagen hans i går.
Von Gallwitz, Gustav.
Osnabrück, 20. juni 1899.
Götz Lüttwitz…
Det holder.
HÆRENS OVERKOMMANDO 7. NOVEMBER 1918
Herr Erzberger.
Må Gud være med oss.
Det er over 40 000 drepte bare de siste ukene.
Det bør overbevise generalstaben.
Jeg tror de vet at det er over.
Det gjør vi alle.
Feltmarskalken.
CHAMPAGNE I FRANKRIKE - OKKUPERT OMRÅDE
-Takk. -Ja, sir.
Fortsetter vi i dette tempoet, tar det 180 år å erobre Frankrike.
Jeg har regnet.
Ikke bli tatt, Kat.
Aldri.
Hør.
Hva syns du, Paul? Er det verdt å dø for?
Ja, når man er sulten.
Kat?
Løp!
Hei! Forbanna tysker!
Løp!
Dere er helter.
Lukk døra, ellers lukter andre det.
Koden.
Aner ikke. Jeg har glemt alt.
Bruk prøysserhjernen.
-Store øyne og lange fingre. -Ja.
Åpen munn og gås inn.
Et stykke gås fra gåsa. Fra Franz til Franz.
Gi meg en vinge.
Må jeg dele? Jeg tar resten.
Inn med det!
-Kom hit, din blinde høne. -Måtte vi hvile under sperren.
Å, Gud.
Jeg vil aldri glemme dette.
Smaker det godt?
Ja.
-Hva syns du? -Kjempegodt.
Godt, Paul?
Godt, Kat.
Livet er kort.
Hvor er Emil?
Emil, ta med kaffe og kaviar!
Ja, og gjør klart et fotbad.
-Kat? -Ja?
Du har stjålet gåsa Gi den tilbake
-Ellers tar jegeren… -Bonden!
Bonden! Ja!
Ellers tar bonden deg med rifla…
Tjaden sitter rolig og sier:
"Kors. Det er alt jeg hører om."
"Faren min var ridder av Nasaret."
"Ridder av Nasaret?", spør læreren.
"Det har jeg aldri hørt om. Tjaden, gå hjem og hør."
Neste morgen løper Tjaden inn i klasserommet og sier:
"Beklager. Faren min var ikke ridder av Nasaret.
Han var innlagt på et lasarett."
Se!
Hei! Hallo!
Kom hit!
Fersk bagett!
Til dere!
Leverpølse, kjære!
Så mye kjærlighet!
Hei, Franz. Hvor skal du?
-Ta meg med deg! -Ok, kom!
Se!
Han driter seg ut.
Å, du er veldig vakker, min kjære.
Franz!
Den tynne mørkhårede er min!
Hvor skal han?
Franz?
Farvel!
Farvel, mine venner!
Faen.
Hvis alt var over, vet dere hva jeg ville gjort?
-Det er ikke over. -Ja, men hvis det var det.
-Det hadde vært kvinnfolk rundt igjen. -Ja.
Jeg hadde vært bukseløs i en uke.
Jeg burde gitt dere juling for å snakke slik.
Hva med deg, Paul?
Jeg kommer ikke på noe.
-Jeg hadde blitt hos prøysserne. -Du er gal, Tjaden.
Har du gravd torv?
Prøv det en gang.
Kan ikke være verre enn å grave skyttergraver.
Det tar mye lenger tid. Og du får aldri slappe av.
I fredstid har man ingen bekymringer i hæren.
Hver morgen står maten klar.
Du har en god seng.
Nytt sengetøy hver uke.
Og så…
Og så blir du en underoffiser.
Tenk deg meg, en gendarm.
En konjakk her, en halvliter der…
Alle vil være på godfot med en gendarm.
Det er bare ett problem, Tjaden.
Hva da?
Du blir aldri underoffiser.
Det var et tåpelig spørsmål.
Det betyr ikke noe.
-Kat! -Her!
"Min lille klump.
Du ba om en matpakke.
Fire pakker med wurst og smult er på vei…
Et par kaker,
surkål og bockwurst,
og en…
Hingfong med sukkerbiter.
Noen egg og et glass plommesyltetøy.
Ikke spis opp alt. Jeg vil ikke sende mer med det første.
Ikke del med kameratene dine.
Kjære klumpen min,
jeg må spørre deg om noe.
Hvor mye penger har du tjent?
Kan du sende penger hjem?
De sier at krigen snart er over,
så det ville vært fint med litt til overs.
Nå tenker du:
"Hør på den kjerringa. Så freidig.
Ingen sure miner.
Du kjenner meg. Jeg får aldri nok.
Gi meg lillefingeren, så tar jeg hele hånda.
Så ikke fall om på hjemveien.
Karl Lemmer er allerede innlagt i øst.
Noe med magen. Han var knappe tre uker i felten.
Kan ikke du sykemeldes på grunn av revmatismen?
Har du ikke gjort din del?"
Om hun bare kunne sett deg her med sigaren.
"På søndag skal jeg besøke graven…
På søndag skal jeg besøke graven til sønnen vår.
Jeg skal lese for ham. Det likte han godt.
Neste år skal vi feire tiårsdagen hans.
Det var alt jeg hadde å si.
Kyss fra kona di.
Farvel."
Det visste jeg ikke.
Å, Paul.
Hva kommer til å skje?
En dag skal vi hjem igjen…
Tilbake til våre gamle liv.
Alt de vil spørre om er om vi kjempet i nærkamp.
Vi vil gå rundt som reisende i et landskap fra fortiden.
Jeg spør meg selv…
Vil jeg heller sitte med deg,
Tjaden, Kropp og Müller rundt et bål
og spise stekte poteter?
Med skall på.
Ja.
Jeg kjeder meg.
Når skal vi dra videre?
Franz?
Ja?
Vi drar klokka seks i morgen.
For å lete etter noen barn.
Hva har skjedd?
De skulle ha kommet i dag.
Et helt infanteri.
Hvordan var det?
-Flott. -Ja?
Ja.
Her.
Lukt.
Hva heter hun?
Eloise.
Huden hennes var hvit som melk.
Og brystene hennes…
Hei.
Jeg vil også lukte.
Albert.
-Kropp! Få den. -Her.
-Herregud. -Tjaden.
En slik jente har ikke skitt under neglene.
-Nei. -Toppen litt sand fra stranden.
Tjaden.
-Få den tilbake. -Hun dusjer nok to ganger om dagen.
Tjaden.
Vær så snill. Den er min.
-Tjaden! -Nei, den er min nå.
Litt av en eksplosjon.
Minekaster.
Han ble sprengt ut av uniformen.
Er han en av de savnede?
Nei, de har bare vært savnet siden i går.
Han har vært der lenge.
Du sier ikke det.
Ikke bli bløthjertet nå.
Hva ser vi etter?
Seksti rekrutter.
Nepebrød til frokost.
Nepebrød til lunsj.
Nepebrød dagen lang. Jeg har fått nok.
Si når dere finner dem. Jeg går ikke et skritt til.
Gass.
De har brukt gass.
Ja.
Hallo, frue.
Jeg er Kropp.
Og du?
Vil du…
Vil du bli med meg?
Ingen problem.
Kat.
Kat!
Pokker.
-De er unger. -Ja.
De tok av seg maskene for tidlig.
Snart er Tyskland tomt.
COMPIÈGNE I FRANKRIKE 8. NOVEMBER 1918
General.
Hva er siste nytt, Brixdorf?
Franskmennene presser hardt på.
I morges hørte vaktene våre ordre om å tilkalle flere divisjoner til Latierre.
En tanksflåte står stadig ved Fernancourt.
Vi må forberede oss på et angrep.
Et sosialdemokrati vil tilintetgjøre menneskeheten.
General?
Jeg har sendt en tysk delegasjon med toget til Compiègne
for å forhandle om våpenhvile.
De selger fedrelandet vårt, Brixdorf.
Min ordre er krig.
Jeg skal kjempe med nebb og klør.
Vi må være sterke og vente på nye tropper.
Om noen måneder er de nye rekruttene på plass.
Franskmennene prøver å tvinge oss til dårlige betingelser.
Jeg vil ikke kapitulere.
Vi må slå til nå med all vår makt.
General.
Slik vi ser det,
må jeg insistere…
Må vi insistere…
Herregud.
Pokker.
Løytnant!
Soldater, pakk sekkene,
rull sammen sengetøyet og vask opp.
Hele regimentet blir sendt til frontlinjen.
Alle som kan stå på to bein skal dra.
På rekke, for pokker!
Tror dere franskmennene venter mens dere grer kjønnshårene?
På'n igjen.
Hvor til?
Hvor? Ut i strid.
Monsieur le Maréchal venter på dere.
Jeg kommer tilbake.
Sjalu?
Jeg står foran Dem
i håp om at De tar vårt nærvær som en anledning
til å suspendere alle fiendtligheter.
I menneskehetens navn,
ber jeg Dem gå med på en øyeblikkelig våpenhvile
så lenge forhandlingene pågår
for å spare våre nasjoner for unødvendige tap.
Matthias Erzberger, leder av den tyske delegasjonen.
Feltmarskalken Foch spør hva som fører herrene hit.
Vi ser frem til Deres forslag
til en endelig våpenhvile til havs, på land og i luften.
Jeg har ingen forslag.
Hva mener han?
Jeg tror ikke han likte formuleringen din.
Ja.
Vel, så…
Monsieur Le Maréchal,
med Deres tillatelse, vil vi gjerne vite betingelsene…
Han vil at du skal spørre formelt.
Monsieur le Maréchal,
jeg ber Dem om våpenhvile.
Du har 72 timer på deg til å godta. Ingen forhandlinger.
-72 timer? -Krigen pågår frem til du signerer.
Monsieur le Maréchal,
i Guds navn, ikke la det gå 72 timer.
Folk dør der ute.
Så signer.
Forstått.
Soldater, marsj.
Marsj, soldater.
Soldater, marsj.
La oss dra. Ut herfra!
Marsj, soldater.
Marsj.
Soldater, marsj.
Marsj, soldater. Ut herfra.
Fremad!
-Fortere! -Hurra!
Fortsett fremover!
Fremad!
Hurra!
Hold rekkene!
Fortsett!
Kom igjen!
Kom igjen, Paul!
Ut herfra!
Skyt!
Ned!
Søk dekning!
Ut herfra!
Bli hvor dere er og samle troppene.
Håndgranater!
Sikt på beltene når de er over oss.
Kom igjen! Franz!
Franz!
Følg ham!
Franz!
Kom! Følg meg!
Franz!
Paul!
Fremad!
Paul.
Paul!
Skyt!
Retrett!
Nei, ikke skyt! Nei!
Nei.
Nei! Ikke skyt!
Albert.
-Albert. -Kom igjen!
Kom igjen!
Fortsett!
Hvor er Franz?
Jeg mistet Franz!
Katczinsky! Sikre maskingeværet og trekk tilbake!
Vi omgrupperer i Eguisac, to kilometer nordøst!
Jeg savner kameratene mine, sersjant!
Jeg savner moren min, for pokker!
Granater! Ammunisjon! Kom igjen!
Paul, kom igjen!
Dette er ikke en forhandling, men en ordre.
Kanskje vi bør dra til Spa for å høre med generalstaben.
Hva vil det være godt for?
Selv om vi taper krigen, blir ingenting bedre av at vi overgir oss.
Vi unngår at hundretusener dør.
Alsace-Lorraine, okkupasjonen av Rhinen, kanoner, lokomotiver, tog…
Dette er fullstendig kapitulasjon!
Hver måned lander 250 000 amerikanere i Europa.
Marne, Cantigny, Cambrai. Alle tapt.
Det eneste som skiller oss fra våpenhvile er falsk stolthet.
Det er på tide å rydde opp i rotet dere har skapt.
Foretrekker du å gå nå, vær så god.
Vi blir her.
Det er vinter.
Uten tog og proviant vil bolsjevikene knuse oss.
Mennene dø av sult på hjemveien
i stedet for å dø med ære på slagmarken.
Med ære?
Sønnen min falt i krigen. Hvor er æren hans?
Von Helldorf.
Ta kopier av de alliertes krav og send dem til hovedkvarteret.
Informer regjeringen.
Vi har 72 timer på oss, mine herrer.
For hvert minutt vi sløser bort, dør enda en soldat.
La oss ta den nåden vi får, men for Guds skyld,
la oss skape fred.
Retrett!
De gjør retrett! Skyt!
Skyt!
Stille!
Hold kjeft!
Nei.
Kamerat.
Unnskyld.
TYPOGRAF
Hus…
Din kone… Jeg lover.
Jeg lover.
Jeg lov…
Når ble du født, Brixdorf?
Juni i 1877.
Et sommerbarn.
Ja.
Hva gjør faren din?
Min familie har et verksted i Holstein.
Hva slags?
Ridesaler, general.
Ridesaler.
Det er alltid behov for det. Fremtiden din er sikret.
Jeg er veldig heldig.
Vel?
Gleder du deg til å dra hjem?
-Når vi ikke lenger trengs her? -Ja.
Jeg har en jobb som venter.
Jeg skal overta bedriften.
Gratulerer.
Hva med deg?
Jeg er en soldat.
Min far var offiser i dette infanteriregiment.
Han kjempet i tre kriger under Bismarck.
Han vant alle tre.
I 1871 marsjerte han mot Paris
og kom hjem som en helt.
Jeg ble født for sent, Brixdorf.
Et halvt århundre uten krig.
Hva er en soldat uten krig?
Sto du din far nær?
Som barn, kanskje.
En mann blir født alene,
han lever alene,
og han dør alene.
KEISEREN HAR ABDISERT
Stig på.
-Von Helldorf. Hva er det? -Hindenburg.
Åpne den.
Han ber oss signere.
Det er over!
Bank på klosterets dør
og alt du finner er tyver og skurker.
Det er over. De feite grisene har endelig innsett det.
De er endelig i forhandlinger. Vi skal snart dra hjem, soldat!
Hvor er sykestua?
-Nei! -Gi ham kloroform!
Bäumer.
-Tjaden. -Bäumer.
Hva skjedde? Hvor ble du truffet?
Over kneet…
tror jeg.
Jeg kjenner ingenting.
Hvor langt over er såret?
Jeg kan ikke løfte hodet.
Ti centimeter, minst.
Du skal hjem.
-Tror du det? -Absolutt.
Hvordan kan jeg bli gendarm nå?
Pokker ta.
Du kan fortsatt bli det.
Vent og se.
Jeg lar dem ikke amputere.
Jeg vil ikke leve som en krøpling.
Du må ikke det.
De har fikset verre skader.
Å, Paul.
Jeg har noe til deg.
Er han død?
Du må være modig nå.
Du er i live.
Du må være takknemlig.
For oss.
For de som ikke overlevde.
Ti stille.
Hør etter. Du kan ikke si det. Ikke du.
Det hadde du likt. Ikke før alle er her…
De er i massegravene.
-Server oss. Det er klart. -Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke, din fant?
Jeg har laget mat til 150. Jeg kan ikke servere til bare 80 mann.
Er du helt hjerneskadet?
Du har proviant til 2.infanteriregiment.
-Vi er 2. infanteriregiment. -Ja!
Så server oss! Ferdig snakket!
Kat!
-Kat! -Paul!
Kat!
Paul!
Du er i live.
Paul.
Tjaden ble skutt.
Han ligger i kirken.
Vi gir ham dobbel porsjon.
Ja. Kom.
Forsiktig.
Én til.
Jeg trodde du var død, for faen.
Vi skal alle dø.
Men ikke på hjemveien.
Dør du før meg, dreper jeg deg.
Tjaden.
-Kat? -Ja.
Kat.
Vi har med litt suppe.
Har dere med bestikk?
Ja, vi har med bestikk.
Nyt måltidet.
Nei, stopp, Tjaden!
Stopp, Tjaden!
Vi trenger hjelp!
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor?
Det er over, gutter.
Han blør i hjel!
Tjaden.
Hva er det?
Jeg har mistet noe.
Snakker du fransk?
Mor ville at jeg skulle lære fransk.
Og piano.
Hun ville ikke at jeg skulle dra.
"Det er ikke for deg", sa hun. "Du vil dø på et blunk."
Jeg ville motbevise dem.
Og se hvor vi er nå.
"Om noen uker er vi i Paris."
Jeg kan ikke glemme to år med håndgranater.
-Paul. -Vi blir aldri kvitt stanken.
-Nok. -Ludwig er død. Franz.
-Albert… -Hva angår det oss?
De har fått fred.
Vi lever.
Dette er som en feber.
Ingen vil ha den, men plutselig er den der.
Ingen ville dette.
Likevel er vi her. Halve verden er her.
Og Gud ser på
at vi slakter hverandre.
Vel…
Men hva vet jeg?
Jeg vet ingenting.
Jeg er et par støvler med rifle.
Sov litt. Vi var heldige.
Ja.
Kat?
Hva?
Hva døde sønnen din av?
Kopper.
Jeg er redd for hva som kommer.
Ikke vær redd.
Henri.
Smak.
Er de ferske?
Beklager. Jeg tror ikke det.
Monsieur le Maréchal.
Jeg lytter.
Keiseren har abdisert.
Soldatene nekter å adlyde ordre. Desertørene vandrer rundt på landet.
Regjeringen vil gjøre sitt ytterste for å oppfylle forpliktelsene,
men befolkningen, som er uskyldig,
risikerer sult og anarki.
Det er tapernes problem, ikke seierherrenes.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg nekter å inngå kompromiss.
Monsieur le Maréchal, vær så snill.
Vær rettferdig mot motparten, ellers vil han hate freden.
Rettferdig?
Snakker du om rettferdighet?
Signer.
La protokollen vise
at våpenhvilen trer i kraft om seks timer
i den ellevte timen,
på den ellevte dagen i den ellevte måneden.
Veldig bra.
Krigen er over.
Hva skal du gjøre nå?
Hva ser du her, Brixdorf?
Slettene i Latierre, sir.
Eguisac.
Jeg ser dem.
Og de tyske soldatene som løper som reddharer.
Franskmennene driter på oss i Latierre.
Utenfor går en haug med jævler
som selger hjemlandet vårt.
Kall inn rekruttene. Få dem til å rapportere på gårdsplassen.
Vi skal ordne opp i denne dritten!
All kommunikasjon med fienden er forbudt.
Krigen vil avsluttes ved fronten i dag,
den 11. november, klokken 11.
Troppene skal ikke gå lenger
enn stedet de har ankommet på dette tidspunktet.
Hva er klokka?
-Hvorfor sover du ikke? -Hør.
Det er så stille.
Jeg tror jeg har blitt døv.
De har signert, Paul.
Krigen er over.
Det er over.
Er du sulten?
Jeg er sulten.
Hvor skal du?
Kom igjen, før jævelen våkner.
-Hva skal du spise i julen, Paul? -Vet ikke.
Jeg skal ha stekt gås.
Med rødkål, poteter…
Så skal jeg tenne lys og kysse kona mi.
Herregud, Paul, kona mi er så vakker.
-Er hun? -Ja.
-Hvordan ser hun ut? -Vel…
Langt krøllete hår. Mørkt.
Hun er rund og sterk.
Jul.
Det er så lenge til.
Nei. Det er ikke lenge til.
Vi vil ha et barn til. Barn, Paul.
Hva er jul uten barn? Ingenting.
Ikke sant?
Når…
Når vi er hjemme igjen, da…
-Ja? -Da må vi gjøre noe stort.
Vi to. Sammen, ok?
Vel…
Hva?
Jeg er skomaker, Paul. Jeg reparerer sko.
Ja? Du kan lese og skrive. Du har skolegang.
Det har ikke hjulpet mye.
Hva skal vi gjøre?
Spikre skosåler?
Prøver du å fornærme meg? Jeg kan ikke engang lese et brev fra kona.
Du skal studere, Paul.
Ellers skyter jeg deg nå.
Buksene faller av.
Buksene sklir av.
Du må bare spise litt.
Vi er snart hjemme. Da kan vi spise.
Hva enn vi vil.
Din tur.
Hvis bonden ser meg igjen,
tror jeg han dreper meg.
Pass deg for hunden.
Ja.
Se.
Det er veldig godt.
Vil du ha?
Pokker.
Hei!
Stopp!
Kat!
Løp!
Drittsekk!
Pokker ta.
Pokker.
Se her.
Hva er det?
-For en flaks. -Skjøt han eggene?
-Klem på dem. -Ok.
-La oss få alt oppi. -Ja.
Alt sammen.
Vi kan steke dem.
Tullprat. Vi spiser dem nå.
Det funker.
Det blir ikke bedre.
Straks tilbake.
Kat?
Kat!
Hva har skjedd?
La oss gå.
Hvem skjøt?
Den lille dritten fra gården.
Bondegutten.
Kat.
For et kaos.
Hvor stort?
Som lillefingeren. Jeg tar ut kulen.
Nei, bare gi meg en sigarett.
La legene gjøre det.
De satte meg i klasse med syvåringer.
Jeg hadde skjeggvekst.
Finn et ord
som rimer på trifle.
Ingenting rimer på trifle. Ingenting.
Pokker ta.
Hvorfor nå? Av alle tidspunkt.
-Kom, vi må gå videre. -Ja.
La oss gå.
Går det bra? Kat?
-Rifle. -Hva?
Rifle rimer på trifle.
Når vi kommer hjem, skal du lage nye støvler til meg.
Føttene blør av all traskingen.
Stopp!
Lege!
-Du kunne spart deg bryderiet. -Hva?
Han er død.
Men det er bare et lite skuddsår.
Ja, svart blod. Rett i leveren.
Organene er forgiftet.
Bevisstløs.
Nei.
Han er død.
Jeg vet det best.
Umulig. Jeg snakket akkurat med ham.
Han er bevisstløs.
Ser du?
Han var uheldig. Så nær krigens slutt.
Kom igjen, soldat!
Generalen sender oss hjem! Vi skal hjem!
Vi skal hjem!
Kom igjen. Fortsett!
Opp med farten!
Giv akt!
Soldater.
Vi står her som brødre
i en verden full av fiender, tvunget til å se på
at tyske sosialdemokrater gjør vårt elskede folk forsvarsløse
ved å akseptere en idiotisk våpenhvile.
Kamerater.
Snart drar dere hjem
til foreldre, koner og barn.
Krigen er over.
Etter mange år med offer og lidelse, kan dere nå se frem til belønningen.
Beundringen over alt dere har oppnådd her.
Men, kamerater,
vil dere bli ønsket velkommen som soldater og helter
eller som feiginger som feiget ut når det gjaldt som mest?
Soldater.
Vi skal angripe dem med all vår styrke og makt.
Latierre hører hjemme i tyske hender.
Vi drar ut på slettene før kl 11.00 og avslutter denne krigen
med en seier!
Fremad!
Med Gud, som vil være med oss slik han var med våre fedre.
Jeg kriger ikke mer!
Hold kjeft!
Sikt!
-Nei! -Skyt!
Kompani, halt!
Rifle av!
Bajonett på!
Når?
Femten minutter igjen.
Den var Lefèvres.
Han sparte den, stakkars jævel.
-Han trenger den ikke nå. -Takk, kommandant.
Skål for deg og for Lefèvre.
Den er god.
Marerittet er over.
Fienden angriper!
-I posisjon! -I posisjon!
Skyt!
Granater!
Angrip!
Nei!
Nei! Vær så snill!
Våpenhvile!
Klokka er 11.00!
Våpenhvile!
Klokken er 11.00!
Går det bra, soldat?
Ja.
Da så.
Samle inn.
Kort tid etter at striden startet i oktober 1914,
ble vestfronten låst inn i en skyttergravskrig.
Mot slutten av krigen i november 1918 hadde frontlinjen knapt beveget seg.
Mer enn tre millioner soldater døde her,
ofte mens de kjempet for å erobre noen få hundre meter.
Nesten 17 millioner mennesker mistet livet i første verdenskrig.
INTET NYTT FRA VESTFRONTEN
Tekst: Veronika Mathisen